בִּכְפָר קָטָן עַל גְּדוֹת הָאָמָזוֹנָס חַיָה לִפְנֵי זְמַן רַב מְאֹד יַלְדָּה וּשְׁמָה מָאלָה.
הִיא הָיְתָה חֲכָמָה וְטוֹבָה, אֲבָל יוֹתֵר מִכֹּל – נְחוּשָׁה.
כְּשֶׁיַּלְדֵי הַכְּפָר הִתְחָרוּ בְּטִפּוּס עַל עֵצִים, מָאלָה לֹא נָחָה עַד שֶׁהִגִּיעָה לַמָּקוֹם הַגָּבוֹהַ בְּיוֹתֵר.
כְּשֶׁחָגְגוּ אֶת הָאָבִיב בִּמְסִבָּה גְּדוֹלָה, הָיוּ רִקוּדֶיהָ שֶׁל מָאלָה הַפְּרָאִיִים וְהַיָּפִים בְּיוֹתֵר.
כֻּלָם יָדְעוּ שֶׁתִּגְדַל לִהְיוֹת אִשָּׁה מְיֻחֶדֶת בְּמִינָה.
יוֹם אֶחָד, כְּשֶׁיָּשְׁבוּ סְבִיב הַמְּדוּרָה בְּסוֹף יוֹם אָרֹךְ וּמְעַיֵף, סִפֵּר אֶחָד מִלוֹחֲמֵי הַכְּפָר אֶת הַסִּפּוּר עַל נְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד.
"הוּא אֲמִתִי כְּמוֹ שֶׁאֲנִי אֲמִתִי," אָמַר הַלּוֹחֵם, "פֵּרוֹת הַקָּקָאוֹ נוֹשְׁרִים בְּמוֹצָא הַנָּהָר וְאָז נִגְרָסִים עַל יְדֵי אֲבָנִים גְּדוֹלוֹת.
בְּמוֹרַד הַנָּהָר הוֹפְכִים הַמַּיִם לִזְרִימָה גּוֹעֶשֶׁת שֶׁל מַשְׁקֵה אֵלִים נִפְלָא, וְכָל אֶחָד שֶׁמַּגִּיעַ אֶל נְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד יָכוֹל לִשְׁתּוֹת כִּרְצוֹנוֹ וַאֲפִלוּ לְהִשְׁתַּכְשֵׁךְ בַּשׁוֹקוֹלָד הַנֶּהֱדָר."
כָּל הַיְּלָדִים אָהֲבוּ אֶת הַסִּפּוּר, אֲבָל רַק מָאלָה נִשְׁבְּעָה לְעַצְמָה שֶׁלֹּא תָּנוּחַ וְלֹא תִּשְׁקֹט עַד שֶׁתַגִּיעַ לִנְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד.
וְעִם הַמַּחְשָׁבָה הַזֹּאת נִרְדְמָה לְיַד הַמְּדוּרָה.
יוֹצֵאת לַמַּסָע
חָלְפוּ שָׁנִים, מָאלָה נֶהֶפְכָה לְנַעֲרָה.
הַמַּחְשָׁבָה עַל נְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד לֹא הִרְפְּתָה מִמֶנָה, וּבֹקֶר אֶחָד הִכְנִיסָה לְתַרְמִילָה קְצָת צֵידָה וְיָצְאָה לַדֶּרֶךְ בְּלִי לְהִפָּרֵד מֵאַף אֶחָד, כְּדֵי שֶׁלֹּא יְנַסוּ לְשַׁכְנֵעַ אוֹתָה לְהִשָׁאֵר בִּצְעָקוֹת אוֹ בִּדְמָעוֹת.
צָעֲדָה מָאלָה בְּתוֹךְ יַעֲרוֹת הָעֲנָק שֶׁל הָאָמָזוֹנָס.
זוֹ לֹא הָיְתָה הֲלִיכָה פְּשׁוּטָה.
הִיא נֶאֶלְצָה לְפַלֵס לָה דֶּרֶךְ בִּמְקוֹמוֹת שֶׁבָּהֶם רֶגֶל אָדָם לֹא דָּרְכָה מֵעוֹלָם.
צִפּוֹרִים צִבְעוֹנִיּוֹת וִיפֵהפִיוֹת לִוּוּ אֶת דַּרְכָּה.
מָאלָה הִבִּיטָה בָּהֶן, שָׁמְעָה אֶת שִׁירָתָן וְאָמְרָה לְעַצְמָה: "צִפּוֹרִים יָפוֹת, אֲבָל הֵן כְּלוּם בְּהַשְׁוָאָה לִנְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד הַמֻּפְלָא שֶׁמְּחַכֶּה לִי."
לְכָל אֹרֶךְ דַּרְכָּה צָמְחוּ עֲצֵי פְּרִי שֶׁהוֹשִׁיטוּ לָה אֶת פֵּרוֹתֵיהֶם הַמְּתוּקִים וְהָרַעֲנַנִים.
מָאלָה הָיְתָה קוֹטֶפֶת פְּרִי אוֹ שְׁנַיִם, אוֹכֶלֶת מֵהֶם וְחוֹשֶׁבֶת: "נֶחְמָד, אֲפִלוּ טָעִים, אֲבָל אֵיךְ אֶפְשָׁר לְהַשְׁווֹת אֶת זֶה לְפֵרוֹת הַקָּקָאוֹ וְלִנְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד שֶׁזּוֹרֵם לוֹ עֲבוּרִי אֵי שָׁם?"
מְסִבָּה בַּכְּפָר
כַּעֲבֹר חֳדָשִׁים רַבִּים הִגִּיעָה לְשׁוּלָיו שֶׁל כְּפָר גָּדוֹל.
יְלָדִים חֲמוּדִים קִבְּלוּ אֶת פָּנֶיהָ בִּתְרוּעוֹת וְלִוּוּ אוֹתָה לְמֶרְכַּז הַכְּפָר.
אַנְשֵׁי הַכְּפָר הִקִיפוּ אוֹתָה בִּבְרָכוֹת וְהִצִיעוּ לָה מַאֲכָלִים וּמַשְׁקָאוֹת.
הֵם הִצִיעוּ לָה לְהִשָׁאֵר וְלַחְגֹג אִתָם בָּעֶרֶב.
בַּהַתְחָלָה סֵרְבָה מָאלָה.
הָיָה לָה חֲבָל לְבַזְבֵּז אֲפִלוּ שָׁעוֹת סְפוּרוֹת בְּדַרְכָּה אֶל הַנָּהָר.
אֲבָל אָז הִסְכִּימָה לְהִשָׁאֵר לַיְלָה אֶחָד בִּלְבַד כְּדֵי לָנוּחַ וְלֶאֱגֹר כֹּחוֹת.
הַמְּסִבָּה בְּאוֹתוֹ עֶרֶב הָיְתָה נֶהֱדֶרֶת.
כֻּלָם הִצִיעוּ לָה תַּבְשִׁילִים טְעִימִים שֶׁכְּמוֹתָם לֹא רָאֲתָה וְלֹא טָעֲמָה מֵעוֹדָה.
הַיְּלָדִים רָצוּ לְשַׂחֵק אִתָה וְהַמְּבֻגָרִים בִּקְשׁוּ לִשְׁמֹעַ אֶת סִפּוּרָה.
מָאלָה הוֹדְתָה לְכֻלָם עַל קַבָּלַת הַפָּנִים הַנֶּהֱדֶרֶת, אֲבָל בֵּינָה לְבֵין עַצְמָה חָשְׁבָה שֶׁלֹּא כְּדַאי לְהִקָשֵׁר יוֹתֵר מִדַי לָאֲנָשִׁים הַטּוֹבִים אוֹ לַיְּלָדִים הַחֲמוּדִים כְּדֵי שֶׁלֹּא תִּתְפַּתֶה לְהִשָׁאֵר וּלְוַתֵר עַל נְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד שֶׁזּוֹרֵם לוֹ אֵי שָׁם וּמְחַכֶּה לָה.
כְּשֶׁהֵאִיר הַשַּׁחַר עָזְבָה מָאלָה אֶת הַכְּפָר הַמַּקְסִים, וּבְלִי לְחַכּוֹת שֶׁתּוֹשָׁבֵי הַכְּפָר יָקוּמוּ מִשְׁנָתָם נִכְנְסָה שׁוּב לְתוֹךְ הַיַּעַר.
הַנָּהָר
יָמִים, שָׁבוּעוֹת וַאֲפִלוּ חֳדָשִׁים פִּלְסָה מָאלָה אֶת דַּרְכָּה.
הִיא הִגִּיעָה לִמְקוֹמוֹת מַרְהִיבִים בְּיָפְיָם וּפָגְשָׁה אֲנָשִׁים מְעַנְיְנִים, אַךְ בְּכָל פַּעַם שֶׁעָמְדָה עַל פִּסְגַת הַר גָּבוֹהַ אוֹ רָאֲתָה שְׁקִיעָה כְּתֻמָה צוֹבַעַת אֶת מֵי הַנָּהָר בְּזָהָב, הִקְפִּידָה לְהַזְכִּיר לְעַצְמָה שֶׁהָעוֹלָם אָמְנָם יָפֶה, אֲבָל הִיא לֹא יְכוֹלָה לֵהָנוֹת מִמֶנוּ הֲנָאָה שְׁלֵמָה עַד שֶׁלֹּא תַּגִּיעַ לִנְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד.
יוֹם אֶחָד עָבְרָה מָאלָה סְבַךְ קוֹצָנִי אָרֹךְ וּמְיַגֵעַ בִּמְיֻחָד.
הִיא פִּלְסָה לָה דֶּרֶךְ בְּעֶזְרַת הַמָּצֵ'טָה הַחַדָּה שֶׁלָה כְּשֶׁלְפֶתַע פִּתְאֹם מָצְאָה אֶת עַצְמָה עוֹמֶדֶת עַל גָּדָה שֶׁל נָהָר גּוֹעֵשׁ שֶׁצִבְעוֹ חוּם וְהוּא מֵפִיץ נִיחוֹחַ מֻפְלָא שֶׁל קָקָאוֹ.
יָכוֹל לִהְיוֹת שֶׁהִגַעְתִי? שָׁאֲלָה מָאלָה אֶת עַצְמָה.
הִיא כָּרְעָה לְיַד הַנַּחַל, הֶעֱבִירָה אֶת יָדָה בְּתוֹכוֹ וְהֵרִימָה אוֹתָה אֶל פִּיהָ.
טַעַם גַּן-עֵדֶן שָׁטַף אֶת כָּל-כֻּלָה.
אֲפִלוּ תְּנוּכֵי אָזְנֶיהָ הִסְתַּמְרוּ בְּעֹנֶג מֵהַשּׁוֹקוֹלָד הַנֶּהֱדָר.
הִיא שָׁתְתָה עוֹד וָעוֹד, וְאָז נָחָה קְצָת עַל שְׂפַת הַנַּחַל וְשָׁאֲפָה עֲמֻקוֹת אֶת רֵיחוֹ.
אַחֲרֵי מְנוּחָה קְצָרָה הִכְנִיסָה לַנָּהָר רֶגֶל מְהֻסֶסֶת וְאָז עוֹד רֶגֶל, עַד שֶׁטָּבְלָה כֻּלָה בַּנוֹזֵל הֶעָשִׁיר.
כְּשֶׁיָּצְאָה הִרְגִישָׁה שֶׁגוּפָה חָלָק וְזוֹהֵר, כְּאִלּוּ טִהֵר הַשּׁוֹקוֹלָד אֶת עוֹרָה הַפָּצוּעַ.
אֲנָשִׁים נוֹסָפִים
בַּהַתְחָלָה שָׁמְעָה קוֹל רָחוֹק.
הִיא לֹא הָיְתָה בְּטוּחָה אִם זוֹ קְרִיאַת צִפּוֹר אוֹ קוֹל אֱנוֹשִׁי.
אֲבָל אָז רָאֲתָה דְּמוּת אָדָם רְחוֹקָה וְנוֹפְפָה בְּיָדָה.
"שָׁלוֹם," אָמְרָה לַגֶבֶר כְּשֶׁהִתְקָרֵב אֵלֶיהָ, "שְׁמִי מָאלָה."
"וַאֲנִי נָאפְּיוֹ," הוּא עָנָה.
"אֵיךְ הִגַעַתְ לְכָאן? הַאִם הִגַעְתָ לִנְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד בְּמִקְרֶה?"
"לֹא.
חִפַּשְׂתִי אוֹתוֹ יָמִים רַבִּים מְאֹד, מֵאָז שֶׁהָיִיתִי יַלְדָּה," עָנְתָה מָאלָה, וְנָאפְּיוֹ אָמַר שֶׁכָּךְ זֶה גַּם אֶצְלוֹ.
הֵם הִבְעִירוּ מְדוּרָה, וְרֵיחַ הֶעָשָׁן הֵבִיא אֲלֵיהֶם עוֹד שְׁנֵי אֲנָשִׁים צְעִירִים שֶׁהִגִּיעוּ לִנְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד רַק לִפְנֵי יוֹמַיִם: לוּסָה וְסָאקָאר.
הָיָה מְרַתֵק לִשְׁמֹעַ אֶת סִפּוּרֵיהֶם שֶׁל חֲבֵרֶיהָ הַחֲדָשִׁים עַל הַדֶּרֶךְ הָאֲרֻכָּה שֶׁהֵבִיאָה אוֹתָם לְכָאן.
אֲבָל אַף אֶחָד מֵהֶם לֹא זָכַר פְּרָטִים רַבִּים עַל הָאֲנָשִׁים שֶׁפָּגְשׁוּ, הַדְּבָרִים שֶׁרָאוּ וְהַמְּקוֹמוֹת שֶׁהָיוּ בָּהֶם.
הֵם שָׁתוּ עוֹד וָעוֹד מִמַשְׁקֵה הַשּׁוֹקוֹלָד שֶׁזָרַם לְנֶגֶד עֵינֵיהֶם.
הֵם הִשְׁתַּכְשְׁכוּ בּוֹ וְשִׂחֲקוּ וְאָז שָׁתוּ עוֹד.
הֵם הָיוּ מֻקְסָמִים וּמְאֻשָׁרִים.
בְּאוֹתוֹ לַיְלָה נִרְדְמָה מָאלָה בְּשַׁלְוָה מֻחְלֶטֶת, גַּם אִם בִּטְנָה כָּאֲבָה קְצָת.
כָּךְ בְּדִיוּק בִּלוּ אֶת יוֹם הַמָּחֳרָת, וְאֶת הַיּוֹם שֶׁאַחֲרָיו.
בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי אָמַר נָאפְּיוֹ: "שִׁמְעוּ, חֲבֵרִים.
שָׁמַעְתִי עַל מָקוֹם רָחוֹק וּמֻפְלָא: הַר הַזָּהָב.
כֻּלוֹ מָלֵא סְלָעִים עֲצוּמִים שֶׁל זָהָב טָהוֹר וַאֲפִלוּ הַצְּמָחִים שֶׁעָלָיו עֲשׂוּיִים מֵעַלְעַלֵי זָהָב דַּקִיקִים.
אֲנִי מַרְגִישׁ שֶׁחַיַי אֵינָם חַיִים עַד שֶׁאַגִּיעַ לְאוֹתוֹ הַר זָהָב מֻפְלָא."
"כֵּן," אָמְרָה לוּסָה, "גַם אֲנִי שָׁמַעְתִי עַל הַר הַזָּהָב… אֲנִי חַיֶבֶת לָצֵאת לְחַפֵּשׂ אוֹתוֹ."
"גַם אֲנִי אֶצְטָרֵף אֲלֵיכֶם," הִכְרִיז סָאקָאר.
"אֲנִי מַרְגִישׁ שֶׁרַק בְּהַר הַזָּהָב אוּכַל לְהַשִׂיג שַׁלְוָה.
נֵצֵא לַדֶּרֶךְ מָחָר?"
כֻּלָם הִסְכִּימוּ בְּהִתְלַהֲבוּת.
כֻּלָם מִלְבַד מָאלָה.
הִיא עָצְמָה אֶת עֵינֶיהָ וְנִזְכְּרָה בַּצִּפּוֹרִים הַיָּפוֹת שֶׁפָּגְשָׁה בְּדַרְכָּה וְכִמְעַט לֹא הִסְתַּכְּלָה עֲלֵיהֶן; בַּפֵּרוֹת הָרַעֲנַנִים שֶׁאָכְלָה, וְכִמְעַט לֹא הִרְגִישָׁה בְּטַעֲמָם; בִּשְׁקִיעוֹת הַזָּהָב הַכְּתֻמוֹת.
פִּתְאֹם הִבְהֵב בְּרֹאשָׁה זִכָּרוֹן יָשָׁן עַל כְּפָר קָטָן מָלֵא יְלָדִים מְתוּקִים וַאֲנָשִׁים נֶחְמָדִים.
כְּפָר שֶׁבּוֹ הִרְגִישָׁה רְצוּיָה וַאֲהוּבָה.
"אֲפִלוּ נְהַר הַשּׁוֹקוֹלָד יַחְוִיר אֶל מוּל הַר הַזָּהָב, אַתְּ תִּרְאִי, מָאלָה!" אָמַר נָאפְּיוֹ שֶׁיָּשַׁב לְיָדָה.
מָאלָה נִעְנְעָה בְּרֹאשָׁה.
"אֲנִי לֹא אָבוֹא אִתְכֶם," אָמְרָה.
"מָה, תִּשָׁאֲרִי כָּאן?" נִדְהֲמָה לוּסָה.
"כַּמָּה שׁוֹקוֹלָד אֶפְשָׁר לִשְׁתּוֹת? הַבֶּטֶן שֶׁלִּי כּוֹאֶבֶת כְּבָר יוֹמַיִם."
לְמָחֳרָת מִלְאָה מָאלָה בַּקְבּוּק גָּדוֹל בְּמַשְׁקֵה שׁוֹקוֹלָד עָשִׁיר וְהִכְנִיסָה אוֹתוֹ לְתִיקָה.
יַלְדֵי הַכְּפָר בְּוַדַאי יִשְׂמְחוּ לִטְעֹם מִמֶנוּ.
הִיא פָּסְעָה עַל הַשְּׁבִיל בַּדֶּרֶךְ חֲזָרָה בְּרַגְלַיִם קַלוֹת.
צִפּוֹר צִבְעוֹנִית לִוְתָה אוֹתָה בְּשִׁיר.