אָחוֹת נְבָיוֹת
פּוּרְסַם בַּיּוֹם יוֹם רִאשׁוֹן, 29 בְּסֶפְּטֶמְבֶּר 2019, בְּשָׁעָה 14:37
שַׁיָּיךְ לִמְדוֹר מוּמְלְצֵי הָאֲתָר, סִיפּוּרֵי מָקוֹר

מֵאֵת יְהוּדִית קָגָן אִישׁ לֹא יָכוֹל הָיָה לִצְפּוֹת לְאָן תִּיטֶּה הַסּוּפָה, וּמֵרָחוֹק עָלָה הַחוֹל כְּתִמְרוֹת עָשָׁן בֵּין הַגְּבָעוֹת. צַמְּרוֹת הָעֵצִים וְהַשִּׂיחִים הַנְּמוּכִים שֶׁצָּמְחוּ סְבִיב נְוֵוה הַמִּדְבָּר נִפְרְעוּ בָּרוּחַ וְהַחֲבָלִים שֶׁקִּרְקְעוּ אֶת אוֹהָלֵינוּ נֶאֶנְקוּ מִמַּאֲמָץ.

"אַל תִּדְאֲגִי, מַחְלַת, אֲנַחְנוּ מוּגַנִּים כָּאן", אָמְרָה סָבָתִי מִמְּקוֹמָהּ לְצַד הָאֵשׁ. "הַבְּאֵר שֶׁלָּנוּ הִיא מִחוּץ לִתְחוּם הַמִּדְבָּר".

הִנְהַנְתִּי, אַף שֶׁהַגְּבָעוֹת הַצִּבְעוֹנִיּוֹת שֶׁל הַמִּדְבָּר וְנַחֲשֵׁי הַחוֹל רִיצְּדוּ בְּלִי הֶרֶף בִּקְצֵה שְׂדֵה רְאִיָּיתִי וְשָׁלְחוּ אוֹתִי לְהִתְכַּרְבֵּל בִּשְׂמִיכָה לְצִידָּהּ שֶׁל סָבְתָא. הַשֵּׁדִים רִיחֲפוּ בָּאֲוִויר בִּצְחוֹק קוֹלָנִי וְנָעֲצוּ בִּי מַבָּטִים מַזְמִינִים שֶׁלַּמְרוֹת כָּל מַאֲמַצַּיי לֹא הִצְלַחְתִּי לְהִתְחַמֵּק מֵהֶם. לוּ הָיִיתִי גֶּבֶר, גַּם לִי הָיְיתָה קֶשֶׁת, וְלֹא הָיִיתִי מְפַחֶדֶת מֵהַגְּבָעוֹת שֶׁנִּרְאוֹת כְּבָתִּים מִזְּכוּכִית וְזָהָב. אוֹ אוּלַי לֹא. נָפִישׁ נִרְאָה מְפוּחָד יוֹתֵר מִכָּל אַחַיי וְנֶאֱחַז בְּקַשְׁתּוֹ עַד שֶׁפִּרְקֵי אֶצְבְּעוֹתָיו הִלְבִּינוּ. נְבָיוֹת הֶעֱמִיד פָּנִים שֶׁהוּא אַמִּיץ וְחָזָק וְעָמַד לְיַד אַבָּא. שְׁנֵיהֶם הִשְׁגִּיחוּ שֶׁאַף שֵׁד אוֹ תַּנִּין לֹא יְנַצְּלוּ אֶת הַסְּעָרָה כְּדֵי לִפְלוֹשׁ לַנַּחֲלָה הַקְּטַנָּה שֶׁעֲזָאזֵל הֶעֱנִיק לְאָבִי בְּלֵב מַמְלַכְתּוֹ.

אָבִי פָּנָה לְהָגִיף אֶת הַמְּחִיצָּה בֵּין הַפָּנִים וְהַחוּץ, אַךְ בְּאוֹתוֹ רֶגַע חָטוּף רָאִיתִי מִבַּעַד לַחוֹל הַמִּשְׁתּוֹלֵל צְלָלִית שְׁחוֹרָה וּגְבוֹהָה נָעָה וּמִתְנַדְנֶדֶת לְכִיוּוּנֵנוּ.

הֵרַמְתִּי אֶת יָדִי לַעֲצוֹר אֶת אַבָּא. אֶצְבְּעוֹתַיי הָיוּ מְכוּסּוֹת פִּיחַ מֵהַטִּיפּוּל בַּלֶּהָבוֹת. "יֵשׁ שָׁם מִישֶׁהוּ".

"אַתְּ מְדַמְיֶינֶת, מַחְלַת. אַתְּ רְגִישָׁה אֵלָיו יוֹתֵר מִדַּי", מִיהֵר קֵדָר לוֹמַר. הוּא צָדַק וְטָעָה בְּעֵת וּבְעוֹנָה אַחַת. לֹא פַּעַם רָאִיתִי וְשָׁמַעְתִּי אֶת הַצְּלָלִים מִתְגַּנְּבִים פְּנִימָה אֲפִילּוּ בְּתוֹךְ גְּבוּלוֹת הַבְּאֵר. אַךְ עֵינַיי, הַחוֹרִים הַשְּׁחוֹרִים שֶׁבְּפָנַיי, מְחוּסְּרוֹת הָאִישׁוֹנִים וְהַקַּשְׁתִּיּוֹת, הָיוּ חַדּוֹת יוֹתֵר מֵעֵינֵי אַחַיי הָאֱנוֹשִׁיִּים. "זֹאת בֶּטַח הִשְׁתַּקְּפוּת שֶׁל מִפְלֶצֶת שֶׁמְּנַסָּה לְפַתּוֹת אוֹתָנוּ לָצֵאת אֶל מִחוּץ לַשֶּׁטַח הַמּוּגָן".

קַמְתִּי עַל רַגְלַיי. הַקַּשְׂקַשִּׂים בְּכַפּוֹת רַגְלַיי הִתְחַכְּכוּ בַּבַּדִּים הַפְּרוּשִׁים עַל הַחוֹל כְּשֶׁנִּיגַּשְׁתִּי אֶל אַבָּא. רוֹב אַחַיי נָהֲגוּ לָצֵאת לְבַדָּם לִפְשׁוֹט עַל אוֹרְחוֹת וְשַׁיָּירוֹת לְצַד הַבְּאֵר, אַךְ אֲנִי לֹא הֵעַזְתִּי לָצֵאת מִגְּבוּלוֹתֶיהָ. הַמִּדְבָּר שֶׁלָּנוּ הִפְחִיד אוֹתִי עוֹד יוֹתֵר מִשֶּׁהִפְחִיד אֶת הָעֲבָדִים וְהַשְּׁפָחוֹת. הוּא חִיפֵּשׂ אוֹתִי, לוֹחֵשׁ וּמְפַתֶּה, רַק מְחַכֶּה לְהִזְדַּמְּנוּת לִלְכּוֹד אוֹתִי. אוּלָם הַפַּעַם הָיָה מִישֶׁהוּ בַּחוּץ, מִישֶׁהוּ שֶׁהָיָה זָקוּק לְעֶזְרָה. פָּסַעְתִּי אֶל פֶּתַח הָאוֹהֶל, "אִילּוּ הָיָה זֶה שֵׁד הוּא לֹא הָיָה אִיטִּי כָּל כָּךְ".

נְבָיוֹת נָד בְּרֹאשׁוֹ, "אֲנִי לֹא סוֹמֵךְ עַל הַשֵּׁדִים".

נָשַׁפְתִּי בְּאִיטִּיּוּת, וְנִיסִּיתִי לְרַסֵּן אֶת עַצְמִי. הָרְמִיזָה שֶׁלּוֹ הָיְיתָה מַעֲלִיבָה דַּיָּה גַּם אִילּוּ הָיִינוּ רְגוּעִים וּשְׁלֵוִוים, קַל וָחוֹמֶר כְּשֶׁכּוּלָּנוּ מוּטְרָדִים וּמְעוּרְעָרִים בִּגְלַל הַסּוּפָה. אַבָּא לֹא הִתְעָרֵב, שֶׁכֵּן נִלְאָה כְּבָר מִן הַמְּרִיבוֹת הַחוֹזְרוֹת בֵּינִי לְבֵין נְבָיוֹת וְקֵדָר. בָּנֶיהָ שֶׁל פְּטוּמָה הָיוּ חֲצוּפִים וִיהִירִים.

"יֵשׁ שָׁם עוֹבֵר אוֹרַח בְּצָרָה", שֶׁבָּתֵּי וְהִתְעַקַּשְׁתִּי. הַפַּעַם לֹא הָיִיתִי צְרִיכָה לְהַשְׁקִיעַ בְּכָךְ מַאֲמָץ רַב. מֵאֲחוֹרֵי עֲנָפִים שֶׁנִּיטְחוּ בָּרוּחַ צָצָה דְּמוּת אֱנוֹשִׁית מִבַּעַד לָאֲוִויר הַצָּהוֹב.

אַבָּא הֵרִים אֶת קַשְׁתּוֹ הָאֲרוּכָּה וְכָל אַחַיי מִיהֲרוּ בְּעִקְבוֹתָיו. סָבָתִי קָרְאָה לִי לַחֲזוֹר לָשֶׁבֶת לְצִידָּהּ אֲבָל אֲנִי הֶעֱמַדְתִּי פָּנִים שֶׁלֹּא שָׁמַעְתִּי אוֹתָהּ וְרַצְתִּי הַחוּצָה עִם הַבָּנִים. הָרוּחַ פָּרְעָה אֶת שֵׂיעׇרִי הָאָרוֹךְ, שֶׁסָּבְתָא צָבְעָה בְּחִינָה. רַגְלֵי הַתַּרְנְגוֹלֶת הָאֲרוּכּוֹת וְהָרְחָבוֹת שֶׁלִּי הִתְאִימוּ לָרִיצָה עַל הַחוֹלוֹת הַבּוֹגְדָנִיִּים הַרְבֵּה יוֹתֵר מֵרַגְלֵיהֶם שֶׁל בְּנֵי הָאָדָם הַכְּלוּאוֹת בְּסַנְדָּלִים. בָּרֶגַע שֶׁפָּסַעְתִּי אֶל מִחוּץ לִגְבוּלוֹת הַבְּאֵר שָׁמַעְתִּי אֶת הַלְּחִישׁוֹת הַמִּתְחַנְּנוֹת קוֹרְאוֹת בִּשְׁמִי: "מַחְלַת". אוּלָם הִתְעַלַּמְתִּי מֵהֶן. נוֹכְחוּת אָבִי וְאַחַיי שֶׁעָקַפְתִּי בִּמְהִירוּת עִיגְּנָה אוֹתִי הֵיטֵב בַּחֲזָרָה לִבְאֵר לַחַי רוֹאִי.

הָאִישׁ הָיָה עָטוּף בִּגְלִימָה וְלָבַשׁ שַׂלְמָה שְׁחוֹרָה מֵאֵיכוּת טוֹבָה וְרִקְמָה יְקָרָה שֶׁהִתְבַּלְּתָה בָּרוּחַ. כַּנִּרְאֶה תָּעָה זְמַן רַב בַּמִּדְבָּר שֶׁלָּנוּ, בְּעוֹד הָרוּחוֹת וְהַשָּׁדַיִם מִתְגָּרִים וּמַבְטִיחִים לוֹ הַבְטָחוֹת שָׁוְוא עַל מְקוֹרוֹת מַיִם.

"אֲדוֹנִי?!" נִיסִּיתִי לִמְשׁוֹךְ אֶת תְּשׂוּמַת לִיבּוֹ.

הַזָּר הֵרִים אֶת רֹאשׁוֹ מִן הַמַּחֲסֶה שֶׁמָּצָא בְּתוֹךְ צְעִיפוֹ. נִרְאֶה שֶׁהוּפְתַּע לִשְׁמוֹעַ קוֹל אֱנוֹשִׁי לְצִידּוֹ. הִתְכַּוַּונְתִּי לְהַצִּיעַ לוֹ מַחֲסֶה וּמַיִם בִּבְאֵר לַחַי רוֹאִי עַד שֶׁהַסְּעָרָה תִּשְׁכַּךְ אוּלָם בָּרֶגַע שֶׁהִבַּטְתִּי בְּפָנָיו הַמִּילִּים הִשְׁתַּבְּשׁוּ בְּפִי.

הָיוּ לוֹ הַפָּנִים הָאֲרוּכּוֹת וְהָעֵינַיִים שֶׁל אַבָּא. אַבָּא הָיָה מְעַט יוֹתֵר חָסוֹן מִמֶּנּוּ, אֲבָל שְׁנֵיהֶם הָיוּ גְּבוֹהִים וְרַחֲבֵי כְּתֵפַיִים. בָּרֶגַע הָרִאשׁוֹן תָּהִיתִי אִם הוּא אֵינוֹ אֶלָּא אַשְׁלָיָה שֶׁהַמִּדְבָּר שָׁלַח כְּדֵי לְנַסּוֹת לְפַתּוֹת אוֹתִי אֶל גִּבְעוֹתָיו הַקַּטְלָנִיּוֹת. קְפִיצַת מַדְרֵגָה בַּמַּאֲבָק הַתְּמִידִי שֶׁנִּיהֵל עִימִּי.

"מַחְלַת", שָׁמַעְתִּי אֶת אַבָּא מֵאֲחוֹרַיי, וְקוֹלוֹ הִפְנָה אֶת תְּשׂוּמַת לִיבּוֹ שֶׁל הַזָּר אֵלָיו.

אַבָּא וְהָאִישׁ שֶׁהוֹפִיעַ מִתּוֹךְ הַסְּעָרָה בָּחֲנוּ זֶה אֶת זֶה בִּדְמָמָה. רַק הַסְּעָרָה שָׁרְקָה וְהִשְׁתּוֹלְלָה בֵּינֵיהֶם. אַחַיי הִתְגּוֹדְדוּ בְּצִיפִּיָּיה לְאֵיזוֹ הוֹרָאָה אוֹ סִימָן.

"יִצְחָק. מָה אַתָּה עוֹשֶׂה כָּאן?" קוֹלוֹ שֶׁל אַבָּא נִשְׁמַע מָהוּל בְּנוּקְשׁוּת וּפְלִיאָה.

"אִמִּי נִפְטְרָה, יִשְׁמָעֵאל", אָמַר הַזָּר בְּקוֹל צָרוּד וְגָרוֹן נִיחָר, "אַתָּה וְהָגָר יְכוֹלִים לַחֲזוֹר הַבַּיְתָה".