
 עַמָּא דְדַהֲבָא
א. אִכָּא צַנְתָּרוֹת דְדַהֲבָא…
“אִכָּא צַנְתָּרוֹת דְדַהֲבָא” יֶשְׁנָם צִנּוֹרוֹת שֶׁל זָהָב,
אֲשֶׁר אֵין דּוֹמֶה לְיָפְיָם בְּכָל אֲשֶׁר בָּרָא הַיּוֹצֵר,
כָּל אֲשֶׁר בָּרָא לִכְבוֹדוֹ לְשַׁכְלֵל יִפְעַת עוֹלָמוֹ.
פָּקַד לְהַכְנִיס בַּמִּשְׁכָּן שֶׁלּוֹ עַל שֻׁלְחַן-הַפָּנִים
גַּם צִנְצֶנֶת שֶׁל מָן. וְעוֹלָם וּמְלוֹאוֹ אֵינֶנּוּ
אֶלָּא שֻׁלְחַן-הַפָּנִים, הָעוֹמֵד לְפָנָיו בְּהָדָר.
מָלֵא צִנְצָנוֹת שֶׁל מָן, צִנְצְנוֹת זָהָב נִפְלָאוֹת.
“זַרְעָא דְדַהֲבָא אִכָּא”… יֶשְׁנוֹ זֶרַע שֶׁל זָהָב
נוֹשֵׂא מִסְתְּרֵי-חַיִּים, נִיצוֹצוֹת נֵצַח נְצָחִים,
חִידַת הַחַיִּים בְּחֵיקוֹ, חִידַת-הַחִידוֹת הַגְּדוֹלָה.
אָז, בַּעֲשׂוֹתוֹ בָּאָרֶץ, בִּימוֹת הַיְּצִירָה הַגְּדוֹלָה,
צִוָּה לָאָרֶץ וַיִּפְקֹד מִכָּל אֲשֶׁר טָמַן בְּחֵיקָהּ,
אוֹצְרוֹת הֲוָיָה נִרְדֶּמֶת בְּצֵרוּף צֵרוּפֵי מִסְתּוֹרִין,
מַיִם, מַתֶּכֶת וְדוֹמֵם וּמְלָחִים – כָּל אֶחָד לְמִינוֹ,
בַּרְזֶל זוֹעֵם וָחוּם, גָּפְרִית זְהַבְהֶבֶת-חִוֶּרֶת,
זַרְחָן אַדְמוֹנִי וְלָבָן, וְאַשְׁלְגָן מַכְסִיף מִתְנוֹצֵץ,
סִידָן מַלְבִּין כַּכֶּסֶף וְחַנְקָן מֵמִית וּמְחַיֶּה, –
לִטְווֹת טְוִי-פְּלָאִים וָסוֹד, לַעֲשׂוֹת בִּטְוִי-חַיִּים קַיָּם
רִקְמָה, עוֹרֵק וָעֶצֶב; אֲשֶׁר לַגֶּזַע בַּגֶּזַע,
אֲשֶׁר לָעֶצֶב בָּעֶצֶב וַאֲשֶׁר לְעָלֶה בֶּעָלֶה,
אֲשֶׁר לַשֹּׁרֶשׁ בַּשֹּׁרֶשׁ, בָּעִקָּר וְצִיצִיּוֹת יוֹנְקוֹתָיו.
אֶרֶץ, הִיא לֹא תְכַסֶּה עַל כָּל-מַחְמַדֶּיהָ, יִתְפָּרֵץ
צֶמַח וְצֶמַח לְמִינוֹ, יַעֲלֶה, יִיף בְּמוֹעֲדוֹ,
דֶּרֶךְ יִמְצָא לוֹ מַעְלָה, וּפֹה תְקַדְּמֶנּוּ הַחַמָּה
בִּלְטִיפוֹתֶיהָ הָרַכּוֹת, הַנֶּאֱמָנוֹת וְהַטּוֹבוֹת.
יוֹם יוֹם הִיא תִפְקְדֶנּוּ, תְּחַיֵּךְ לוֹ וּתְעוֹדְדֶנּוּ,
תִּצְבַּע אֲשֶׁר לִצְבֹּעַ וַאֲשֶׁר לְחַמֵּם תְּחַמֵּם.
עָלֹה יַעֲלֶה הַצֶּמַח וְאָסַף וְאָגַר וְצָבָר
בִּרְכַּת שָׁמַיִם מֵעָל וְקַרְקַע רוֹבֶצֶת תָּחַת.
וְיוֹם יוֹם יַעֲמֹד בְּכָל אוֹנוֹ – בּוֹ יַזְכִּירֶנּוּ הַשֶּׁמֶשׁ,
אֲשֶׁר יֵשׁ בּוֹ נִיצוֹצוֹת שֶׁל הָאַלְמָוֶת, לֹא יִשְׁכָּח!
חַיִּים כִּי קִבֵּל וְחַיִּים עָלָיו לְהַחֲזִיר לְקוֹנוֹ,
חַיִּים תַּחַת חַיִּים וְזֶרַע תַּחַת הַזֶּרַע!
וְטָוָה הַצֶּמַח טְוִי-פְלָאִים, הוֹלֵךְ וּבוֹנֶה בֶּעָלִים
תַּבְנִית גָּבִיעַ וְכֹתֶרֶת, וּבִגְדֵי צִבְעוֹנִין לוֹ יָעַשׂ.
אֵין לְךָ צֶבַע בָּעוֹלָם אֲשֶׁר לֹא יִקַּח מִמֶּנּוּ,
אוֹצְרוֹת צֶבַע שָׁמַיִם בִּשְׁעוֹת בֵּין-הַשְּׁמָשׁוֹת בָּעֶרֶב
וַהֲמוֹן גּוֹנֵי-גְוָנָיו עִם אוֹרוֹת רִאשׁוֹנִים בַּשָּׁחַר.
אֵין לְךָ צוּרָה בָּעוֹלָם אֲשֶׁר לֹא יַעֲשֶׂה כְּמַתְכֻּנְתָּהּ
לַעֲטֹר בָּהּ הַגָּבִיעַ וְלַעֲשׂוֹת תַּבְנִית כֹּתֶרֶת.
יֵשׁ אֵינוֹ בוֹנֶה אֶלָּא גָבִיעַ כְּעֵין סֵפֶל, וּלְהֵפֶךְ,
יֵשׁ אֲשֶׁר יִבְחַר בְּכֹתֶרֶת, וְיֵשׁ אֲשֶׁר יִבֶן גַּם שְׁנֵיהֶם.
וּבַכֹּתֶרֶת, בַּתָּוֶךְ, יַעֲלֶה קַרְקַע-מַצָּעִית,
שָׁם נִפְגָּשִׁים בְּיַחַד גָּבִיעַ, כֹּתֶרֶת, וְכָל-יֶתֶר
חֶלְקֵי הַצֶּמַח, בַּתָּוֶךְ מִתַּמֵּר עֱלִי בַּעַל שַׁחְלָה,
נוֹשֵׂא כִּפָּה-צַלֶּקֶת, כְּלִי-קִבּוּל הַזֶּרַע הַמּוּבָא.
סָבִיב לְאוֹתוֹ עֱלִי עַמּוּדִים דְּקִּיקִים, עֲנָוִים,
טְעוּנֵי שַׂקִּיקִים בְּרֹאשָׁם, מְלֵאִים אַבְקַת-נִצָּנִים –
זַרְעֵי הַקֹּדֶשׁ בַּמַּאֲבָק שׁוֹנִים וּמְשֻׁנִּים לְמִינֵיהֶם.
עַל הַמַּצָּעִית בֵּינֵיהֶם צוּפָנִים זְעִירִים-זְעִירִים,
מְלֶאכֶת צוּף-הַנִּצָּנִים בְּיָדָם, כְּדֵי לִמְשֹׁךְ אֲלֵיהֶם
בְּיֵין-קִדּוּשִׁין רֵיחָנִי כָּל-קְהַל הַשּׁוֹשְׁבִינִים הַקַּלִּים,
לִהְיוֹת אוֹתָם גְּבִיעִים צִנְצֶנֶת מִן הֵיכַל הָעוֹלָם,
עוֹמְדִים פְּתוּחִים-נִצָּבִים וְאוֹצְרִים אֶת נֶקְטַר-הַקֹּדֶשׁ
וְאַבְקַת-נִצָּנִים קְדוֹשָׁה, מוּעָדָה לְחַיֵּי-הָעוֹלָם.
אָנוּ קוֹרְאִים לְכֻלָּם: הַפֶּרַח הָעוֹלֶה בַּקֶּלַח.
הִנֵּה הוּא טְוִי-הַפְּלָאִים! עַמּוּדִים עַמּוּדִים בְּסֵדֶר
נָכוֹן וְקַיָּם מֵאָז: כָּל פֶּרַח וְסִדְרוֹ לְמִינוֹ
לְאַלְפֵי רִבְבוֹת גְּבִיעִים וּלְרִבּוֹא רִבּוֹאוֹת צוּרוֹתָם,
גָּדְלָם וְצֵרוּפֵי-צִבְעֵיהֶם בְּלַהַט אֲהָבִים לְהַפְרוֹת
וּלְהִפָּרוֹת, לְקַיֵּם עוֹלָמוֹ לְנֵצַח נְצָחִים,
מִי בַּחֲרָקִים זְרִיזִים וּמִי בְּרוּחַ נוֹשֶׁבֶת
לְשֵׁם הִזְדַּוְּגוּת רְחוֹקִים, הַמְּחַכִּים לוֹ אֵי-שָׁם מֵרָחוֹק.
אָנוּ קוֹרְאִים לוֹ פֶּרַח! וְאֻמַּת-הַזָּהָב כִּי תָבוֹא
לִשְׁתּוֹת מִיֵּין-הַקֳּדָשִׁים וְלֶאֱרֹז הָאַבְקָה הַמַּפְרָה,
נִפְגָּשׁוֹת בְּנֵי עַם-הַזָּהָב בְּצַנְתְּרוֹת-זָהָב, לְמַעַן
תַּעַל שִׁירַת-הַזָּהָב לְשִׁכְלוּל יְפִי יְמוֹת קָיִץ, –
מִזְמוֹר מִזְמוּטֵי מְזֻמָּנִים, נִזּוֹנִים מִזֶּרַע מִתְמַזְמֵז,
זִמְרַת זִמְזוּמֵי זַמֶּרֶת: הֲמָזוּג לִי יֵינִי וְזֻמַּן,
הוֹי מַזְמִינָתִי, לַזְּמַן? מַזָּל טוֹב! מַזָּל טוֹב! זוּזִי!
ב. עַמָּא דְדַהֲבָא אִכָּא…
"עַמָא דְדַהֲבָא אִכָּא" – יֶשְׁנָהּ אֻמָּה שֶׁל זָהָב,
אֻמָּה מִיָּמִים מִקֶּדֶם, מִתְּקוּפָה רְחוֹקָה-עַתִּיקָה,
טֶרֶם אָדָם בָּאָרֶץ – וּמְגִלַּת יְחָסִין לָהּ הָיְתָה
קְדוּמָה מֵרְשִׁימוֹת הַיְּוָנִים, חֲרוּתוֹת בְּשַׁיִשׁ וּנְחֹשֶׁת,
שְׂפַת רְנָנוֹת קְבוּעָה בְּאוֹתְיּוֹת-מַחֲשֶׁבֶת מִכְּנָעַן;
וְעַתִּיקָה מִכְּתֹבוֹת מִצְרַיִם עַל גֹּמֶא וָאָבֶן,
מִכְתַּב-קֹדֶשׁ, מַחֲרֹזֶת צִיּוּרִים מַעֲשֵׂה-אָמָּן;
וְעַתִּיקָה מִכִּתְבֵי-יְתֵדוֹת שֶׁל בַּבְלִים עַל-גַּבֵּי
לְבֵנָה שְׂרוּפָה בְּאֵשׁ – מִכְתַּב אֱלֹהִים עֲלֵי-לוּחַ.
מְגִלַּת יְחָסִין שֶׁל אוֹתָהּ אֻמָּה קְבוּעָה בְּעַנְבָּר
זָהָב טָהוֹר, הָאוֹמֵר שִׁירָה אִלֶּמֶת מִלִּפְנֵי
רִבְבוֹת יוֹבְלוֹת עַל אֶרֶץ זַמְלַנְדְּ שֶׁל פְּרוּסְיָה עֵת שָׁרוּ
יַעֲרֵי בְרֵאשִׁית שִׁירָתָם בַּתְּקוּפָה הָאוֹלִיגוֹקֵנִית.
וְעוֹד יֵשׁ לָהּ, לְאוֹתָהּ הָאֻמָּה, מְגִלָּה קְבוּעָה בְּרַכְרוּכִית, 
גִּבּוּב אַבְנֵי-חוֹל וְחֻלְסִית בְּאוֹנִינְגֶּן-בַּדֶּן,
תְּקוּפַת הַמִּיאוֹקֵן בְּחֻמֵּי יְמוֹת הַשּׁלִישָנוּת.
אֵלֶּה תּוֹלְדוֹת הָאֻמָּה, עַם גָּדוֹל וְרַב עַל הָאָרֶץ,
וְאֵלֶּה גְּבוּלוֹת מֶמְשַׁלְתָּהּ, הַמָּקוֹם שֶׁתִּכּוֹן מַמְלַכְתָּהּ:
כָּרֵי הַצָּפוֹן הָרָחוֹק, כָּל מָקוֹם שָׁם סִגְלָה תְּחַיֵּךְ,
תּוּת-הַשִּׂיחַ שָׁם מוֹהֵל אֶת יֵינוֹ בְּטַלְלֵי-קַיִץ,
וְנָסַב גְּבוּלָהּ הַנֶּגְבָּה וּפָגַע בְּיַעֲרוֹת אֵלֶה,
מַעֲלִים רֵיחַ נִיחוֹחַ בְּחֻמָּם שֶׁל שִׁלְהֵי-דְקַיְטָא
עַד רַחֲבֵי שְׂדוֹת אַרְכּוּבִית רֵיחָנִית בְּשֵׁלָה בַּחַמָּה,
וְיָרַד עַד חֶבֶל דֻבְדְּבָנִים עֲסִיסִים-חֲמֻצִּים וָכֶרֶז,
וְיָרַד מִשָּׁם עַד שֶׁנִּכְנַס בְּמַלְכוּת הַשִּׁטָּה הַלְּבָנָה
בַּהֲמוֹן עֲגִילֶיהָ, הַמְּשַׁמְּשָׁה כֹהֶנֶת מַקְטִירָה
קְטֹרֶת לְבַעַל-דְּבוֹר, וְשׁוּב יוֹרֵד עַד שֶׁהוּא נִתְקָל
בְּפַרְדְּסֵי הָדָר: בְּאֶתְרוֹג-הַקֹּדֶשׁ וּבְאֶשְׁכּוֹלִית
בְּרוּכַת-שָׁמַיִם וְתַפּוּחַ-הַזָּהָב הַמְּרַעֲנֵן נֶפֶשׁ,
תַּבְנִית שְׁמָשׁוֹת שֶׁנִּתְלוּ בְּיֶרֶק רַעֲנָן וְרָטֹב,
וְהֶרָה יַעֲלֶה וּפָגַע בְּרַקֶּפֶת מַוְרִידָה בֵין טְרָשִׁים.
וְלָהּ כָּל קַרְקַע, בָּהּ יַעַל הַפְּטָל יְפֵה-צֶבַע וְרֵיחָנִי,
מַרְוָה מַרְבָּה דָלִיּוֹת וְשִׂיחַ שֶׁל לוּז פּוֹרֵץ גָּדֵר,
מַטְלִית כַּלָּנִית מַסְמִיקָה וְסִגְלָה בַשֶּׂמֶת, בַּיְשָׁנִית,
תִּלְתָּן מַלְבִּין-גֻּלְגֹּלֶת וְנַרְקִיס יְפֵה-נֵזֶר וְרַב-בֶּשֶׂם
שָׁקֵד רַךְ עָלֶה וָרֵיחַ וְאַסְפֶּסֶת מְסֻרְבֶּלֶת-הֶעָלִים,
נִיר לֹא יֵעָדֵר וְכָל שָׂדֶה אֲשֶׁר תְּפַלַּח מַחֲרֶשֶׁת,
וַאֲשֶׁר יַדְשִׁיא כָל דֶּשֶׁא רֵיחָנִי וְאִילָן רַב פֶּרִי,
יַעַר מַאֲרִיךְ בְּצִלּוֹ וּשְׂדֵה-בָר מַרְבֶּה הַזֶּרַע,
גַּן וַאֲפָר עֲשִׁיר-צֶמַח, – עַל פְּנֵי אַחֶיהָ הִיא תִשְׁכֹּן,
יוֹצֵאת יֶרֶךְ מִשְׁפַּחַת הַגַּז, הַכּוֹרֶה הַקַּדְמוֹן,
בֵּית בַּעֲלֵי-פַּרְצוּף לְמִינוֹ וּבֵית הַמִּתְבּוֹדְדִים לְמִינוֹ;
שֵׁבֶט הָאוֹצְרִים-בָּרֶגֶל, מַטֶּה הָאוֹגְרִים-בְּכֶרַע,
מַטֶּה הָאוֹגְרִים-בַּשּׁוֹק וְטֹוֵי-הַמֶּשִׁי לְמִינֵיהֶם,
וְנוֹשְׂאֵי-הַפַּרְוָה לְמִינֵיהֶם, כָּל שֵׁבֶט הָאוֹצְרִים-בְּכָרֵס,
בּוֹנֶה בַעֲלֵי הַפֶּרֶג וּבוֹנֶה בַּעֲלֵי-תוּת-שִׂיחַ,
בֵּית דּוּ-הַצְּבָעִים לְמִינוֹ וּבֵית חוֹתְכֵי עֲלֵי-הַוֶּרֶד;
מַטֵּה הָעוֹשִׂים בַּמֶּלֶט, כָּל אוֹצְרֵי-בְּכָרֵס לְמַטּוֹתָם,
וְשֵׁבֶט בְּנֵי הַטַּפִּילִים עַל כָּל בָּתֵּיהֶם לְמִינֵיהֶם,
בֵּית-הָאֲבֵלִים לְמִינוֹ וּבֵית-הַחֲרוּטִים לְמִינוֹ;
וְכָל מִשְׁפַּחַת הַמְּיַסְּדִים מַמְלָכוֹת וּמְחוֹקְקֵי חֻקִּים,
הֵמָּה הַפְּרָאִים לְמִינֵיהֶם: זִבּוּרִיּוֹת-הָאֲדָמָה,
מַטֵּה זִבּוּרִית-הַשָּׂדֶה וּמַטֵּה זִבּוּרִית-הָאֶבֶן;
וְגַם הָעַמִּים הָרְחוֹקִים מַטִּילֵי-הַדְּבָשׁ לְמִינֵהֶם,
אֲשֶׁר בַּכְּרַכִּים הַחַמִּים הַסְּמוּכִים לָאֵזוֹר הֶחָם, כָּל
מְחֻסְּרֵי-הָעֹקֶץ הַמָּר, גַּם הֵמָּה יִתְיַחְשׁוּ עַל אֵלֶּה, –
כֻּלָּם מִשְׁפַּחַת הַגַּז; וְעַמָּא דְּדַהֲבָא, בֵּית-דְּבוֹרָה,
הוּא אֲבִי אַדְרִיכָלִים אֲשֶׁר מֵעוֹלָם, וְהוּא הֵחֵל
לִקְרֹא בְשֵׁם בַּעַל-דְּבוֹר אֱלֹהֵי-הַכַּוֶּרֶת, וְהָיָה
גִּבּוֹר בּוֹנֶה מַמְלָכוֹת לִפְנֵי בַעַל-דְּבוֹר אֱלֹהֵיהֶם.
ג. שִׁירָה דְדַהֲבָא אִכָּא…
"שִׁירָה דְדַהֲבָא אִכָּא" יֶשְׁנוֹ שִׁיר-זָהָב, הַנִּשְׁפָּךְ
עַל-פְּנֵי-כֶרֶם וּשְׁדֵמָה, בַּגַּיְא וּבָעֵמֶק וְעַל גַּנִּים,
פּוֹשֵׁט עַל אִילַן-הַיַּעַר וּמְרַחֵף בֵּין שִׂיחִי חֳרָשִׁים,
לְמִן עֵת בָּהּ נוֹשֵׁק יוֹם חֹרֶף יוֹם-קַיִץ בְּלַהַב,
רֶנֶן נִמְשָׁךְ וְהוֹלֵךְ, מַנְגִּינָה מַתְמִידָה וּבְרוּכָה.
דּוֹמֶה, שֶׁנִּימָה אֲרֻכָּה מִסּוֹף עוֹלַם-אָבִיב עַד סוֹפוֹ
תְּלוּיָה-מְתוּחָה בְּלֹא-רוֹאִים וּסְמוּיָה מֵעַיִן סַקְרָנִית,
נִימָה אַחַת מִזְדַּעְזְעָה מִמַּגַּע יָד רַכָּה מַתְמִידָה,
אֵינָהּ פוֹסֶקֶת מִזַּמֵּר וְאֵינָהּ עוֹמֶדֶת מִזִּיעַ,
עֵרָה עִם הָנֵץ הַחַמָּה, עִם בֹּקֶר טָלוּל וְרַעֲנָן,
נָחָה עִם חַמָּה שׁוֹקַעַת וּמַאֲרִיכָה בִּצְלָלִים, –
נִימָה אַחַת שֶׁל זָהָב וְשִׁירָה אַחַת שֶׁל זָהָב
לְמִן שְׂדוֹת-שְׁלָחִין מוֹרִיקִים וּמַעֲלִים עֵשֶׂב בְּרֹטֶב
וְעַד שֶׁיָּפִיחַ חַמְשִׂין גַּם פְּלִיטֵי הַגֵּשֶׁם הַמְּבֹרָךְ,
וְעָלוּ וְנִדְּפוּ, אֵד קָלִּיל, מוֹשֵׁל עַל נִכְסֵי-רְטוֹשִׁים;
נִימָה אַחַת שֶׁל זָהָב וְשִׁירָה אַחַת שֶׁל זָהָב
עַל פְּנֵי שְׂדֵה-בַעַל אָבֵל וְאָפֹר, מְלֵא-קוֹצִים,
קַרְקַע-טְרָשִׁים, גּוּשׁ-זוֹעֵם, גּוּשׁ כֶּבֶד אֶבֶן פְּרוּעָה,
חוֹנֵק אֶת אַדְמַת מַטָּעוֹ וּמֵעִיק עַל לֵב הַמִּסְתַּכֵּל,
נִטְפָּל הַזֶּמֶר לַגּוּשִׁים הַסְּמוּקִים, מְחַפֵּשׂ וּמוֹצֵא
אֶת הָרַקֶּפֶת הַוְּרֻדָּה, שֶׁהִצְּפִּין הַלָּה בֵּין הַכֵּפִים,
עוֹלֶה עַל מַטְלִית מַלְבִּינָה, הִדְשִׁיאָה כֻּסֶּמֶת רֵיחָנִית,
מַקִּיף הַשִּׁטָּה הַצְּעִירָה, הַמְּקַשְּׁטָה אֶת עַצְמָהּ בְּאַלְפֵי
צְמִידִים צְרוּפִים-תְּכוּפִים וְרִבְבוֹת עֲגִילִים רֵיחָנִים,
זֶמֶר-זִמְזוּמִים בְּאוֹן-זַעַם מִתְפַּשֵּׁט מִמְּזָוֶה לִמְזָוֶה,
זִמְזוּם בֵּין זְנִים וּזְנִים, מִזְמוּטֵי מְזֹרָזִים בְּעָזְמָה,
זְמִיר בֵּין זַלְזַלִּים וּזְמוֹרוֹת בִּזְמַנִּים שֶׁל מַזַּל מַזְמֵרָה,
שִׁיר הָעֲבוֹדָה הַגְּדוֹלָה, שִׁיר-הָעֲבוֹדָה הַגָּדוֹל.א. שָׁלוֹם לִידִיד
שָׁלוֹם! שָׁלוֹם וּבְרָכָה לִידִיד מִמֶּרְחַקִּים פְּקָדָנִי!
כַּמָּה וְכַמָּה חִכִּיתִי לוֹ שֶׁיַּגִּיעַ לִמְקוֹמִי.
סוֹף סוֹף אֵין לוֹ לָאָדָם בְּיָמָיו אֶלָּא יְדִידוֹ,
אֶחָד וּמְיֻחָד בְּחֵיקוֹ יִשְׁפּוֹךְ אֶת-שִׂיחוֹ הַנֶּאֱמָן.
אָכֵן יֵשׁ לוֹ לָאָדָם בְּבֵיתוֹ הַחַיִל הַיָּקָר
אֲשֶׁר עָשָׂה בְּחַיָּיו, גַּם אִשְׁתּוֹ גַּם בָּנָיו, שֶׁיִּחְיוּ,
אוֹתָם שְׁתִילֵי הַזַּיִת, שֶׁאִם לֹא הֵמָּה, מִי הָיָה
מַמְתִּיק לוֹ אֶת הַשָּׁעָה הַמָּרָה לְאַחַר שֶׁבָּאָה,
שֶׁאִם לֹא הֵמָּה, כְּבָר הָיָה נוֹפֵל תַּחְתָּיו בְּעֻלּוֹ
תַּחַת מַשָּׂאוֹ, שֶׁהֵמָּה מַחְלִיקִים כָּל אֶבֶן בַּדֶּרֶךְ
וּמְאִירִים בְּעֵינֵיהֶם הַחֲבִיבוֹת כָּל-מַחְשָׁךְ.
אֶפֶס הָרֵעַ, הַיְּדִיד, זֶה עִנְיָן לְחוּד, זֶהוּ עִנְיָן!
מָשָׁל לְמָה דָּבָר דּוֹמֶה: לְיַיִן שֶׁבֶּן-אָדָם שׁוֹתֶה.
יֶשְׁנָם בְּנֵי-אָדָם, שֶׁדַּרְכָּם לִגְמֹעַ כָּל-יוֹם קְצָת מַשְׁקֶה,
לְרַבּוֹת שַׁבָּתוֹת וְחַגִּים, – אָדָם זֶה מָה הוּא שׁוֹתֶה?
כָּל מָה שֶׁשּׁוֹתֶה בַחֹל, וְטוֹב עָלָיו תָּמִיד הַמַּשְׁקֶה.
אֶלָּא לְעִתִּים יֵשׁ אֲשֶׁר הוֹלֵךְ בֶּן-אָדָם וְתָר לוֹ
לִכְבוֹד הֶחָג מִין מַשְׁקֶה חָדָשׁ יָקָר מִמֶּנּוּ,
דְּבַר-מַה שֻׁפְרָא דְשֻׁפְרָא; כָּךְ מְקֻבְּלָנִי מֵאַבָּא,
שָׂרִים מֵאֻמּוֹת הָעוֹלָם, אַנְשֵׁי שְׂרָרָה, אֲצִילִים,
הֵמָּה בַּעֲלֵי-מַרְתְּפִים וְיֵינָם שָׁמוּר בְּגִיגִיּוֹת
כַּמָּה וְכַמָּה שָׁנִים, נְתוּנִים בְּסִמָּנִים, בְּגֻשְׁפַּנְקָה,
לְמַעַן יְשֻׁפַּר טַעְמָם, כַּיָּדוּעַ לַכֹּל, כִּי הַיֵּינוֹת
כָּל זְמַן שֶׁמַּזְקִינִים, טַעְמָם מִשְׁתַּפֵּר עֲלֵיהֶם.
אָנוּ, יְהוּדִים פְּשׁוּטִים, בַּכְּפָר שֶׁבְּטַבְרִיָּה, אָנוּ
אֵין לָנוּ כֶּרֶם, לֹא מַרְתֵּף, אָנוּ מִסְתַּפְּקִים בְּמֻעָט.
אָדָם יְהוּדִי שָׁמוּר לוֹ בַּקְבּוּק שֶׁל מוֹנוֹפּוֹלְקָה,
חָתוּם בְּטַבַּעַת הַמֶּלֶךְ, בְּחֹמֶר-חוֹתָם עַל פְּקָקוֹ,
בֶּן-אַרְבָּעִים לַמַּעֲלוֹת וְעָמַד בְּזִקּוּק פַּעֲמַיִם,
מַשְׁקֶה חָרִיף וּבָרִיא וְעֵינוֹ צֶחָה כַּדֶּמַע.
אוּלָם לְצַד אוֹתוֹ בַּקְבּוּק דְּאַבָּא מַלְכָּא (שֶׁיִּחְיֶה)
עוֹמֵד לוֹ בַּקְבּוּק וְתוֹכוֹ – הַזָּהָב הַחִוֵּר הַנִּתָּךְ:
יַ"ש דְּשֶׁל פֶּסַח, דּוֹמֶנִי, שֶׁהָיָה לְעוֹלָם מִגְּרוֹדְנָה,
הָיָה כֹּחוֹ פִּי שְׁנַיִם כְּכֹחוֹ שֶׁל זֶה, שֶׁל הַלָּבָן,
מַשְׁקֶה מְחַיֶּה נְפָשׁוֹת וּמְגָרֶה עֲצָמוֹת יְבֵשׁוֹת.
וְעוֹד גַּם קַנְקַן רַב-נֶפַח, גְּדָל-צַוָּאר וּרְחַב-אֲחוֹרַיִם,
מַשְׁקֶה חוּם בּוֹ וְדָשֵׁן, מִשְּׁיָרֵי מֵי-דְבַשׁ לִימֵי-פֶּסַח,
פָּלִיט מֵהוֹדוֹ שֶׁל חָג. וְאוּלָם בְּבֵיתוֹ שֶׁל אַבָּא
הָיָה עוֹד בַּקְבּוּק יְרַקְרַק וּמֻצְנָע בְּעָמְקוֹ שֶׁל מַרְתֵּף
עָמֹק וּבָאֲדָמָה, הַזְּכוּכִית הַיְּרֻקָּה מַאֲפִילָה
עַל כָּל מִינֵי גַּרְגְּרִים רוֹחֲצִים בִּקְטִיפָה שֶׁל נוֹזְלִים,
דְּמוּמָה כֵהָה בְּעָבְיָהּ, אֲדֻמָּה-מַוְרִידָה, אִם דַּקָּה.
מִשְׁרַת-דֻּבְדְּבָנִים הִיא וּמִדֻּבְדִּבְנֵי אוּקְרַיְנָה!
אָמְנָם עִם תּוֹר-הַדֻּבְדְּבָנִים, לְאַחַר יְמוֹת-הָעַכָּבִית,
עוֹטָה לֹבֶן יְרַקְרַק אוֹ חֲלֻדָּה מַוְרִידָה,
הָיְתָה אִמָּא טוֹרַחַת בְּצֵל הָאִילָנוֹת בַּגִּנָּה
בְּאוֹתָהּ הַמִּשְׁרָה, מַצְנִיעָה גַּם לְכָל שַׁבְּתוֹת-הַחֹרֶף
עוֹד חֲצִי תְּרֵיסַר בַּקְבּוּקִים, מַטְמִינָה בְּעָמְקֵי הַמַּרְתֵּף,
כָּךְ מִדֵּי שָׁנָה בְּשָׁנָה, לִהְיוֹתָם שְׁמוּרִים מוּכָנִים
לְאוֹתָם יְמֵי חַג גְּדוֹלִים מִתְרַחֲשִׁים בְחַיַּי מִשְׁפָּחָה,
אָז גַּם הָיוּ הַטְּמוּנִים מְבַצְבְּצִים פִּתְאֹם וְעוֹלִים.
קֹדֶם בִּצְבְּצוּ עָלוּ כָּל שְׁנָתַיִם שְׁנָתַיִם,
כְּלוֹמַר עִם כָּל בְּרִית מִילָה, אוֹ עִם הַיַּלְדָּה (,בְּרִיתִיצָה"),
אַךְ מִשֶּׁרַבּוּ הַיָּמִים וּמִשֶׁפָּסְקוּ הַבְּרִיתוֹת
בָּאוּ חַגֵּי בַר-מִצְוָה שֶׁל הָנֵּי “שְׁקָצִים” בַּחוּרִים
וּמִשֶּׁחָדְלוּ גַּם אֵלֶּה, הִתְחִילוּ בַקְבּוּקִים מוֹפִיעִים
עִם אֵרוּסִין שֶׁל בָּנוֹת זְקוּפוֹת וְחוּמוֹת-עֵינָיִם,
וְשַׁבָּת רִאשׁוֹנָה לְכַלָּה צְנוּעָה פּוֹרַחַת נִכְנֶסֶת.
וַדַּאי שֶׁעָמְדוּ בַּקְבּוּקִים מוּכָנִים לִבְרִית שֶׁל נְכָדִים,
אֶלָּא שֶׁזָּכוּ בָּם גְּדוּדֵי דֵנִיקִין וְקַלְגַסֵּי פֶּטְלוּרָה,
כְּנוּפִיּוֹת אַבָּא-מַכְנוֹ, “תַּכְשִׁיטֵי הַמַּהְפֵּכָה”.
מִי שֶׁלֹּא טָעַם מֵאוֹתָם בַּקְבּוּקִים שְׁמוּרִים, לֹא טָעַם
טַעַם שֶׁל מִשְׁרָה מִיָּמָיו. וְדִבּוּר מִתּוֹךְ דִּבּוּר נִזְכָּר.
אֶלָּא אֲנִי זֶה רְצוֹנִי לֵאמֹר לְךָ, שֶׁהָרֵעַ
אֶצְלִי בִּבְחִינַת הַמִּשְׁרָה הַזֹּאת לְגַבֵּי בְנֵי בֵיתִי.
בֹּאָה וְאַרְאֲךָ, אֶחָא, אֶת אֲשֶׁר רָכַשְׁתִּי בָּאָרֶץ.
ב. הִנֵּה מִכְוַרְתִּי…
הִנֵּה מִכְוַרְתִּי שֶׁלִּי! אִילָנוֹת מֵעֲצֵי הַפִּלְפֵּל
עוֹמְדִים מִסָּבִיב לַגָּדֵר, מוֹרִיקִים עֲמוּסֵי-אֶשְׁכֹּלוֹת
חִוְרִים-יְרֻקִּים, צְהַבְהַבִּים, מַתְחִילִים הוֹפְכִים מַוְרִידִים
עַד שֶׁמַּגִּיעִים לְסֻמָּק – כְּאוֹתָן הַפְּנִינִים הַיְּקָרוֹת
תְּלוּיוֹת וּנְתוּנוֹת בַּעֲגִילֵי נָשִׁים, מִתְגַּנְדְּרוֹת בָּמוֹ.
אוֹתָהּ חָצֵר עֲלוּבָה, שֶׁעָלְתָה לִי פִּיקִים בְּלִירוֹת,
תָּמִיד הִיא לִי מַּזְכִּירָה מִכְוֶרֶת אַחֶרֶת לְשֶׁעָבַר,
בְּנוּיָה, לֹא גְדוּרָה, בְּרַחֲבוּת עַל מוֹרְדוֹת הַגִּבְעָה הַנּוֹטָה,
וְשִׁפּוּעֶיהָ כְּמֶגֶד מֵי-גְבָאִים סְמוּכִים לַשָּׂדֶה
עַד לְבוֹא גַבְשׁוּשִׁית אֲפוֹרָה. וּפֹה בְּמִכְוַרְתִּי, הַבִּיטָה,
שְׁלֹשִׁים כַּוָּרוֹת פְּזוּרוֹת זוֹ אַחַר זוֹ תַּחַת עֵצִים,
עוֹמְדוֹת סְמוּכוֹת פֹּה שְׁלֹשִׁים מְדִינוֹת עֲסוּקוֹת וְשׁוֹקְדוֹת
רֹאשָׁן וְרֻבָּן בַּמְּלָאכָה בַּבָּתִּים הַלָּלוּ, הַמְּשׁוּחִים
כְּחַלְחַל מִדַּהֶה בַּחַמָּה, וְדוֹמָה אַחַת לַחֲבֶרְתָּהּ.
אוּלָם אִם תֵּצֵא מִכָּאן, תִּסְתַּכֵּל מִסָּבִיב, וְתִרְאֶה
מַטְלִית עֵמֶק-פַּרְדֵסִים תְּקוּעָה בֵּין חוֹלוֹת צְהֻבִּים,
תַּבְנִית טַבְלָה מְסֻרְגֶּלֶת, מוֹרִיקָה בִּשְׂדֵרוֹת תַּפּוּחֵי-
זָהָב שֶׁל תַּרְבּוּת וְאַחַת בַּחֲבֶרְתָּהּ נִתְקֶלֶת;
הָרֵי יְהוּדָה מַכְחִילִים עַל אַפְסֵי הַמִּזְרָח וְגוֹדְרִים
גָּדֵר לְעַיִן נִבֶּטֶת, מְחִיצָה לַאֲשֶׁר מֵעֵבֶר
חוֹמַת הַתְּכֵלֶת הַלֵּזוּ – מְחִיצַת הָאֶבֶן הַגְּדוֹלָה
בֵּין מִישׁוֹר כְּנַעַן וּבֵין עֵמֶק הַיַּרְדֵּן הָעַרְבִי
(וְאוּלַי יֵשׁ לוֹמַר הָעִבְרִי?..). וְחֻרְבָּה שׁוֹמֵמָה אֵין-שֵׁם לָהּ
עוֹמְדָה בְּכֹתֶל נָטוּי אֶל נֶגֶד הַקְּבוּצָה:
אָהֳלֵי-בָד נִטּוּ סְמוּכִים וּמִסְפַּר צְרִיפִים אֲפוֹרִים,
דַּלִּים, עֲשׂוּיִים עֵץ-תֵּבוֹת – מִשְׁכָּנָם שֶׁל מִנְיַן חֲלוּצִים
וַחֲלוּצוֹת שְׁזוּפוֹת וּקְשׁוֹת-רַגְלַיִם מֵעֲמַל-פֶּרֶךְ,
אֲשֶׁר נִקְבְּצוּ, בָּאוּ מִכָּל קַצְוֵי תֵבֵל הָרְחוֹקִים,
בְּנֵי הַגּוֹלָה הַגְּדוֹלָה בְּאַרְבַּע רוּחוֹת הָעוֹלָם,
אֲשֶׁר לְשָׁם חָדְרָה רוּחַ הַגְּאֻלָּה וּתְחִיַּת הָאָרֶץ.
כּוֹבֵשׁ לוֹ מַעֲמָד הַכְּבִישׁ וְחוֹצֶה אֶת כָּל-הַמֶּרְחַבְיָה,
רֹאשׁוֹ בְּמַעֲרָב וְסוֹפוֹ נָעוּץ בְּמִכְחֲלֵי הֶהָרִים.
יֵשׁ אֲשֶׁר טָס עָלָיו אַבְטוֹ נוֹצֵץ-מִתְנוֹצֵץ בַּחַמָּה
בְּכָל רְמַ"ח אֵבָרָיו, עֲשׂוּיִים מַתֶּכֶת וְלַכָּה;
לַיְלָה לוֹ תַּבְנִית חִפּוּשִׁית מְגַשֶּׁשֶׁת בְּקַרְנֵי-הָאוֹרוֹת,
תִּגַּע בְּכָל אֲשֶׁר תִּגַּע מַגָּע חַשְׁדָּנִי וְחָטוּף;
יֵשׁ מְשָׂרֶכֶת אֶת-דַּרְכָּהּ גַּמֶּלֶת עֲלוּבָה, וַחֲמוֹר בָּהּ
נוֹהֵג צוֹעֵד פְּזוּזוֹת, מַכְרֶזֶת עַל עַצְמָה בְּשִׁירַת
זוֹגֵי נְחֹשֶׁת – יְתוֹמָה לְאִטָּהּ מַאֲרִיכָה בְּדַרְכָּהּ;
יֵשׁ אֲשֶׁר יַעֲבֹר עַרְבִי רוֹכֵב עַל חֲמוֹר קְטַן-קוֹמָה,
עוֹטֶה הַקַּמְבּוּז הֶעָקֹד, וְאִשְׁתּוֹ נִגְרֶרֶת אַחֲרֵיהֶם,
יָדָהּ בְּאֻכַּף הַבְּהֵמָה וְעַל רֹאשָׁהּ נֵטֶל מַעֲמָסָה
כְּגֹדֶל הַחֲמוֹר וְהַבַּעַל – סֵמֶל שֶׁל תַּרְבּוּת עַתִּיקָה.
וְאַחֲרוֹן אַחֲרוֹן – אִילָן: שִׁקְמָה יְתוֹמָה בַּשָּׂדֶה,
רוּחַ תְּזָזִית כְּפָפַתָּהּ, פּוֹשֶׁטֶת מִזְרָחָה כַּפֶּיהָ, –
זֵכֶר לְחֻרְבַּן הַשִּׁקְמִים אֲשֶׁר בַּשְּׁפֵלָה הָרְחָבָה.
וְרוֹצֶה אַתָּה לָדַעַת מַה הִגִּיעַנִי שֶׁבָּאתִי
לְגַדֵּל דְּבוֹרִים בְּאֶרֶץ, נַעֲשֵׂיתִי דַּוְקָא לְכַוְרָן.
וַדַּאי הָיָה לִי זֶה מַשֶּׁהוּ מִגִּירְסָא דְּיַנְקוּתָא.
דְּבוֹרָה זוֹ שֶׁאָהַבְתִּי, זוֹ הָעַסְקָנִית הַזְּהֻבָּה,
אוֹתָהּ הִכַּרְתִּי מִכְּבָר, בִּהְיוֹתִי עוֹד בָּהוּל לְתָפְסָהּ
בֵּין הָעֲצִיצִים בַּגָּן וְנֶהֱנֶה מִשִּׁירָה מַקְדִּימָה
בְּעַנְפֵי הַשִּׁטָּה הַלְּבָנָה, שֶׁעָמְדָה מַבְהִיקָה רֵיחָנִית.
דְּבוֹרָה זוֹ עֲקָצַתְנִי לֹא פַעַם, לֹא פַעַם בָּכִיתִי
בְּאָזְנֵי אִמָּא-יַקִּירָה, עַד שֶׁלָּמַדְתִּי דְּרָכֶיהָ;
אוֹתָהּ דְּבוֹרָה שִׁירָנִית מְזַמְזֶמֶת פִּזְמוֹנָהּ בִּתְחוּמָהּ
שֶׁל גִּנָּתֵנוּ הַקְּטַנָּה בֵּין עַנְפֵי תַפּוּחֵי-גַּן-עֵדֶן
(קְטַנִּים, מְלֵאִים וּגְדוּשִׁים, הַבָּשָׂר הַלָּבָן בְּנַרְתִּיק
מֶשִׁי-אַטְלַס כְּתַמְתָּם וְלֶחְיָם דְּמוּמָה-מַוְרִידָה
בְּחֵן צַעֲצוּעִים חֲגִיגִי, עֲסִיסִיִּים, מְגָרֵי-תֵאָבוֹן –
בָּם הִתְגָּאִינוּ: לֹא הִצְמִיחַ שׁוּם גַּן בַּכְּפָר כְּדֻגְמָתָם).
הָיְתָה כַּוַּרְתָּהּ בַּגִּנָּה, סְמוּכָה לְבֵיתוֹ שֶׁל סָבָא,
גִּנַּת אַבָּא-אַנְטוֹנִי, דְּיָקוֹן כְּנֵסִיַּת הַכַּפְרִים,
זָקֵן שֶׁנָּשְׁרָה צַמָּתוֹ, חוּץ מִדְּמוּת זְנַבְנַב מְדֻלְדָּל,
שֵׂעָר שֶׁל שֵׂיבָה מַכְתִּימָה. בְּעַד סִדְקֵי מְשֻׂכַּת-עֲרָבוֹת
מַשְׁקִיף הָיִיתִי בְּצֵאתוֹ לִרְדּוֹת הַדְּבָשׁ בַּכַּוֶּרֶת,
עוֹטֶה לְבָנִים נְקִיִּים וְרֹאשׁוֹ תָּקוּעַ בְּנָפָה
צְמוּדָה לְגַבֵּי מַפְרַקְתּוֹ בְּמַטְלִית שֶׁל אֶרֶג יְשָׁנָה.
סוֹקֵר בְּמִין כִּלְיוֹן-נֶפֶשׁ לַנַּעֲשֶׂה לְיַד הַכַּוֶּרֶת,
מִשֶּׁיַּעַל הֶעָנָן הַמַּכְחִיל מֵעַל גַּב הַמַּחְתָּה.
רַבּוּ הַיָּמִים וְאָנֹכִי נִכְנַסְתִּי לְגִנַּת הַזָּקֵן,
נוֹהֵג מִנְהַג שְׁכֵנִים. מִתּוֹךְ אֲמַתְלוֹת מְשֻׁנּוֹת
נִטְפָּל לוֹ בַּעֲבוֹדָה, עַד שֶׁהִתְחִיל מְחַנְכֵנִי
בְּטִפּוּל בַּדְּבוֹרִים – וְסָבָא שֶׁלִּי עוֹד סִיַּע לַדָּבָר.
ג. סַבָּא, זִכְרוֹנוֹ לִבְרָכָה
סָבָא, זִכְרוֹנוֹ לִבְרָכָה, קָרְאוּ לוֹ “סָבָא מַחֲרַשְׁתָּא”
סַבָּא-מַחֲרַשְׁתָּא בְּפִינוּ, בִּשְׂפַת אוּקְרַאִינָה – “דִיד רַאלוֹ”
עַל אַפּוֹ וְחָטְמוֹ שְׁכֵנִים חוֹחוֹלִים קָרְאוּ לוֹ כָּכָה.
חָטְמוֹ שֶׁגָּרַם לְכָךְ! מִיּוֹם הֱיוֹת חֹטֶם בָּעוֹלָם
חֹטֶם לֹא נֶחְטַם כָּמוֹהוּ: חֲתִיכָה עֲקֻמָּה וּגְרוּמָה,
חַדָּה, שִׁית כְּלַפֵּי מַעְלָה, בּוֹלֶטֶת וְנוֹטָה יָמִינָה.
אֶלָּא מִכֵּיוָן שֶׁבָּאָה עַד קִצָּהּ, נַעֲשֵׂית מְשֻׁנָּה,
פִּתְאֹם עָבְתָה, צָבָתָה, וְקִבְּלָה תַּבְנִית שֶׁל בֻּלְבּוּס
הָגוּן, זָרוּעַ תִּלְתָּלוֹת, הַמַּאֲפִיל עַל שְׂפָמוֹ הֶעָבֹת.
סַבְתָּא “חֲדִישָׁה” הַלֵּזוּ (כִּי שְׁנִיָּה נָשָׂא לוֹ סָבָא,
אַלְמָן – רַחֲמָנָא לִצְלָן! – מִסַּבְתָּא אֵשֶׁת נְעוּרָיו),
הִיא בִּשְׁעַת כַּעְסָהּ הִזְכִּירָה לוֹ גַּם יִחוּס זֶה חָטְמוֹ:
“דֵּין גַּרְזִנָּא דְבֵי שְׁמוֹנָה-עָשָׂר גִּלְדּוֹנִים שֶׁל פּוֹלִין” –
סָבָא-מַחֲרַשְׁתָא אַךְ הוּא הֱבִיאַנִי לְגִדּוּל שֶׁל דְּבוֹרִים,
לִהְיוֹת מְחַבֵּב כַּוֶּרֶת. כַּעֲסָן הָיָה בִּשְׁעָתוֹ,
זוֹרֵק מָרָה בַּטָּף. וּלְאַחַר שֶׁטָּרֹד טְרָדַנִי
מִן הַבַּיִת שֶׁלִּי, לֹא הָיְתָה לִי בְּרֵרָה אַחֶרֶת
אֶלָּא לְהִמָּלֵט עַל נַפְשִׁי – אֶל אַבָּא אַנְטוֹנִי הַיָּשִׁישׁ,
לְטַפֵּס בְּקוֹצֵי הַמְּשֻׂכָּה שֶׁבֵּין תַּרְבִּיץ סָבָא וְגִנַּת
אַבָּא אַנְטוֹנִי הַטּוֹב, שֶׁיָּצָא בְּדִימוֹס לְאַחַר
שְׁנוֹת עֲבוֹדָתוֹ הָרַבּוֹת כְּכֹמֶר-שַׁמַּשׁ כְּנֵסִיָּה
פְּרַוּוֹסְלָבִית לִכְבוֹד “צְעִיפָהּ שֶׁל אִמָּא קַדִּישָׁה”
בֵּיתוֹ שֶׁל סָבָא-מַחֲרַשְׁתָּא וְגִנָּתוֹ בְּנַחֲלַת אַנְטוֹנִי,
בַּיִת נָגַע בְּבַיִת וְגִנָּה בְּתַרְבִּיץ נָגָעָה.
אִלּוּ לֹא אוֹתָהּ מְשֻׂכָּה עֲשׂוּיָה מִקְלַעַת עֲרָבוֹת
דָּבָר לֹא הָיָה בֵּין גַּנּוֹ שֶׁל זֶה וְשֶׁל זֶה מִלְּכַתְּחִלָּה.
שׁוֹבָב הָיִיתִי, דּוֹמֶנִי: שׁוֹבָב בֶּן-בְּנוֹ שֶׁל שׁוֹבָב.
אַךְ מִשֶּׁאָרְכוּ הַיָּמִים וְנִטַּשְׁטְשׁוּ עֵינָיו שֶׁל סָבָא,
שָׁכַח כָּל מַעֲשֵׂי קֻנְדֵּס, בָּם שָׁקַע בִּשְׁעָתוֹ הַיָּשִׁישׁ,
נַעֲשָׂה קַפְּדָן מְאֹד וְזָרַק מָרָתוֹ בַּנְּכָדִים.
וְהָיָה מִדֵּי הֵעָשׂוֹתִי טַרְחָן בִּדְרָכַי וְ“שֵגֶץ”
הָיָה יוֹרֵד לִלְחָיַי בְּרֹב אַכְזָרִיּוּת וְחֵמָה,
עַד שֶׁהָיִיתִי נֶחֱלָץ מִיָּדָיו הַקָּשׁוֹת וְנִדָּח
עַד אוֹתוֹ קֶרֶשׁ הַטְּפִיסָה, הַמַּעֲבִיר בֵּין גִּנָּה לְגִנָּה,
לַעֲשׂוֹת קְפַנְדַרְיָה יָפָה לִשְׁנַיִם שְׁכֵנִים הֲגוּנִים.
כֵּיוָן שֶׁבָּאתִי לְכָאן הָיְתָה מִתְקָרְרָה דַּעְתּוֹ,
אַךְ מְקַפְּחֵנִי בִדְבָרִים, – אֲנִי בִּמְחִצָּתוֹ שֶׁל “אַבָּא”.
אַבָּא אַנְטוֹנִי, הַלָּה, כְּשֶׁהָיָה מַרְגִּישׁ בְּבוֹאִי,
הָיָה מַסְבִּיר מִיָּד לִי פָּנִים מַחֲוִירוֹת בְּצֵקוֹת:
"שׁוּב סָרַחְתָּ, בַּר-נַשׁ? הַסַּבָּא, כַּנִּרְאֶה, בַּנִּצִּים?
תֵּשֵׁב פֹּה אִתִּי קְצָת – “עַד יַעֲבוֹר זַעַם”, כַּנֶּאֱמָר
בְּסִפְרִי הַקֹּדֶשׁ שֶׁלָּנוּ. אֵין כְּלוּם! הִנָּפֵשׁ, רְחִימָא, מִדִּלּוּג.
מַרְתָּה, תִּמְזְגִי קְוַס, בְּוַדַּאי שֶׁיֵּשׁ לָךְ בְּכַדֵּךְ,
אָנוּ אֶל הַכַּוֶּרֶת הָבָה נָשִׂים פְּעָמֵינוּ"…
ד. אַבָּא אַנְטוֹנִי
– – – – – – – – – – – – וְכָךְ הָיָה אַבָּא אַנְטוֹנִי,
בְּצֵאתוֹ בְּדִימוֹס שְׂבַע-שָׁנִים, שְׂבַע רֹגֶז וּמוֹשֵׁךְ בִּכְרֵסוֹ,
בַּעַל קוֹמָה וָגוּף וּרְחַב-כְּתֵפַיִם, קְצַר-עֹרֶף;
גֶּבֶר כְּבַד תְּנוּעָה מְאֹד, תָּחוּחַ וּמְרֻכָּךְ-בְּשָׂרִים,
מֻכֵּה שַׁגְרִינָה מַמְאִירָה וּפָנָיו כְּמַרְאֵה הַבָּצֵק.
צַמָּה עֲלוּבָה מַכְסִיפָה, גֻּלְגָּלְתּוֹ הִתְחִילָה מַשִּׁירָה
אֶת יְפֵיפוּתָהּ בְּעוֹדוֹ בִּימֵי גְּבוּרָתוֹ – וְהָלְכָה,
צַמָּה זוֹ דְלוּלָה נוֹגַעַת בְּמַפְרֶקֶת סְמוּקָה וּדְשֵׁנָה,
מַכָּה שָׁרָשִׁים בְּשֶׁטַח אֲחוֹרֵי פַדַּחַת רְחָבָה.
הָיָה בֶּן שְׁמוֹנִים וְלֹא כָפַף גַּבּוֹ כְּנֶגֶד הַתִּשְׁעִים;
אֶלָּא שֶׁרַגְלָיו כָּבֵדוּ, רַגְלֵי דֹב בָּא-בַיָּמִים,
אַךְ לְעִתִּים רְחוֹקוֹת עָלָה, וְרַק בַּחֲגָאוֹת
שֶׁבַּחֲגָאוֹת, לְמִנְיַן בֵּית הַכְּנֵסִיָּה הַלָּבָן.
"הִנֵּה הַדִּיקוֹן הַזָּקֵן, הִתְלַחֲשׁוּ עָלָיו, כִּי חָגָא
רַבָּה לָהֶם…וְהַמַּטֶּה, שֶׁהוּא אוֹחֵז בְּכַפּוֹ!"
מַטֵּה עֵץ שָׁחוֹר וְכָבֵד, וְגֻלָּה שֶׁל כֶּסֶף לַמַּטֶּה,
וְטַבְלָה שֶׁל כֶּסֶף עוֹטֶרֶת מִתַּחַת, עָלֶיהָ חֲקוּקוֹת,
שָׁחוֹר מַעֲשֵׂה-קַוְקַז, שְׁתַּיִם מִלִּים בְּעִבְרִית:
“כֹּהֵן צֶדֶק”. בִּירֻשָּׁה בָּא לוֹ הַמַּטֶּה מֵ"אַבָּא
סֶרְגִי שׂוֹנֵא-הַיְּהוּדִים", וְהוּא שֶׁהִצִּילָם בִּפְרֹעַ
פְּרָעוֹת רִאשׁוֹנוֹת בַּנֶּגֶב.
וְעוֹד הָיָה אַבָּא אַנְטוֹנִי
אֶרֶךְ כַּפַּיִם, עֲבֵה אֶצְבָּעוֹת, תָּמִיד חֲמִימוֹת,
הִתְחִילוּ בּוֹ לִבְגֹּד גַּם הֵן, כְּשֵׁם שֶׁכְּבָר בָּגְדוּ בּוֹ רַגְלָיו.
וְרֵיחַ לְבוֹנָה מְתֻבָּל בְּמִשְׁרָה שֶׁל דֻּבְדְּבָנִים
(זוֹ שֶׁל תּוֹצֶרֶת הַבַּיִת) נוֹדֵף מִמֶּנּוּ בִּנְעִימוּת.
עַד שֶׁהָיָה מְכַהֵן כְּכֹמֶר-שַׁמָּשׁ בַּקְּהִלָּה,
הָיָה טָרוּד בְּשֶׁלּוֹ, וְרַק מִתּוֹךְ חִבָּה יְתֵרָה
הֵקִים לוֹ כַּמָּה כַוָּרוֹת, וְגָזַל מִשֵּׁנָה וּמְנוּחָה,
כְּדֵי לְשַׁפֵּר מִכְוַרְתּוֹ וְלַעֲשׂוֹת לַגִּנָּה הַחֲבִיבָה,
עַד שֶׁיָּצָא לוֹ שֵׁם וּבְכָל הָאֶפַּרְכִּיָּה יָדְעוּ,
כִּי אֵין דְּבַשׁ לְמֶתֶק וּלְרֵיחַ נִיחוֹחַ כְּדִבְשׁוֹ.
עַכְשָׁו כְּשֶׁיָּצָא בְּדִימוֹס וְהָיְתָה שְׁעָתוֹ לוֹ פְּנוּיָה,
עָשָׂה כָּל יָמָיו בַּגָּן וְכָל מַעְיָנָיו בַּדְּבוֹרִים.
אַבָּא וְאִמָּא וְסָבָא וְסַבְתָא “חֲדִישָׁה”, הֵם כֻּלָּם
מְרֻצִּים לֹא הָיוּ מֵאוֹתָהּ הַחִבָּה שֶׁלִּי לְגִנָּתוֹ.
אֶלָּא שֶׁפַּעַם בְּשָׁנָה גַּם אָבִי שׁוֹלְחֵנִי שָׁם לִרְדּוֹת
דְּבַשׁ מִן הַמֻּבְחָר שֶׁבְּמֻבְחָר בְּדִבְשׁוֹ – בְּעַרְבֵי רֹאשׁ-שָׁנָה,
אֲשֶׁר אֵין לְהִשְׁתַּמֵּשׁ בָּהֶם לְ“הַמּוֹצִיא” בְּמֶלַח.
נִכְנָס אֲנִי מַרְאֶה כַנְפֵי סַעַר מִמֶּרְחַקֵּי מִזְרַח:
“אַבָּא! מֻבְחָר שֶׁבְּמֻבְחָר!” – "יָדַעְתִּי, חֲבִיבִי, יָדָעְתִּי.
רֹאשׁ-הַשָּׁנָה לָכֶם – וּבְעוֹד יָמִים מִסְפַּר גַּם לָנוּ
חַג-הַצָּעִיף “פּוֹקְרוֹבָה”, וִירִיד אֶחָד יִהְיֶה לִשְׁנֵינוּ.
יָבֹא יוֹם וְהָיוּ אֲחָדִים לְכָל בְּנֵי-אָדָם חֲגָאוֹת.
רוֹצֶה אַתָּה בְּ“שָׂטִית”, בִּכּוּרֵי הַשָּׁנָה? לַמַּרְתֵּף
נֵרֵד יַחְדָּו, וְאַתָּה קֹדֶם וּלְפָנַי, כִּי כָהוּ
עֵינַי וְרַגְלַי כָּבֵדוּ, וּלְאַבָּא שֶׁלְּךָ אַתָּה אוֹמֵר:
עֶשְׂרִים גֵּרָה וְחָמֵשׁ; הַשָּׁנָה גְּשׁוּמָה וּבְטֵלוֹת
יָשְׁבוּ הַדְּבוֹרִים, וְדַוְקָא עִם פְּרִיחַת הַשִּׁטָּה, – לֹא יִשְׁכָּח!"
ה. מִגְדַּל אֵשֶׁת אַנְטוֹנִי
אָרוֹן שֶׁל לוּחוֹת-אֳרָנִים נִשְׁעָן אֶל כֹּתֶל הַמִּטְבָּח,
תּוֹפֵס מָקוֹם בָּרֹאשׁ, כִּמְלֹא חֲצִי כֹּתֶל לְרָחְבּוֹ,
מִגְדָּל אֶרֶךְ מַדָּפִים וּבַעַל מִסְגֶּרֶת עֲצוּמָה,
מִגְדָּל שֶׁלֹּא בָא בִקְנִיָּה, אֶלָּא חָרָשׁ הָאָמָן
(שְׁמוֹ טִטְקוֹ הַפִּסֵּחַ, חָרָשׁ מְפֻרְסָם בַּסְּבִיבָה)
הוּא עָשָׂהוּ כְּמִצְוַת אַבָּא-אַנְטוֹנִי כְּמַתְכֻּנְּתּוֹ
וּבְמַחְשָׁבָה-תְּחִלָּה, מִקְּרָשִׁים מִשֻּׁפְרֵי דְשֻׁפְרֵי,
מוּצָק, מַדָּפָיו רְחָבִים, וְכַרְכֹּב מִכָּאן וּמִכָּאן לוֹ:
אֶחָד – גָּבֹהַּ מֵאָחוֹר, וְאֶחָד נָמוּךְ – מִלְּפָנָיו.
עָמְדוּ עֲלֵיהֶם הַכֵּלִים הַמְּשַׁמְּשִׁים מַכְשִׁיר לְבִשּׁוּל:
סִירִים מִסִּירִים מְשֻׁנִּים, וְכֵלִים מִכֵּלִים נִפְרָדִים,
קְדֵרוֹת לְמִינֵי-מִינֵיהֶן, קְעָרוֹת גְּדוֹלוֹת וּקְטַנּוֹת,
דְּוָדִים לְסוּגֵי-סוּגֵיהֶם רַחֲבֵי אֲחוֹרַיִם וָמֹתֶן,
פִּנְכָּה צָפָה וַעֲמֻקָּה, צַלָּחוֹת רְחָבוֹת וּשְׁטוּחוֹת,
פַּכִּים עוֹשִׂים שְׁלִיחוּתָם, וְשׁוֹנָה שְׁלִיחוּת מִשְּׁלִיחוּת,
קַנְקַן וְקַנְקַן בִּגְדוּד וְהַנִּסְפָּחִים עַל בֵּית-הַצַּפַּחַת,
קְדֵרִיּוֹת פְּעוֹטוֹת בְּסוֹד, הַכַּד וְהַכְּדִידָה בְּזִוּוּג;
נִצְּבוּ חֲדָשִׁים, מַסְבִּירִים פְּנֵיהֶם, עִם כֵּלִים יְשָׁנִים,
זְעוּמִים וּמְפֻחָמִים, מְלֻמְּדֵי פִּיחַ וְקִיטוֹר,
כֵּלִים מְשֻׁנֵּי-הַשֵּׁמוֹת וְכֵלִים לְלֹא שֵׁם וָזֵכֶר,
כָּל אֲשֶׁר יָצַר הַפֶּחָח עַל הָאָבְנָיִם הַזְּרִיזִים,
וַאֲשֶׁר עָשָׂה הַקַּדָּר בְּחָכְמָה בַּחֹמֶר הַצַּיְתָן;
כֵּלִים לְשֵׁם בִּשּׁוּל סְתָם וּלְשֵׁם תַּבְשִׁילִים מְסֻיָּמִים
(פְּרָט לְיוֹרָה יוֹשֶׁבֶת-קְרָנוֹת וּדְלִי מְפַזֵּר-רַגְלַיִם,
חֹמֶר, חֶרֶס וָטִין, וְעֵץ וּבַרְזֶל-הַסִּיגִים),
צוּרוֹת וְצּוּרוֹת נֻסְחָאוֹת – דְּפוּסִים לְמִינֵי מַטְעַמִּים,
כְּגוֹן לַחֲמָנִיּוֹת מִתְפּוֹרְרוֹת וּרְקִיקִים זְרוּעִים טַל-סֻכָּר,
“קֵיזְל” מְסֻרְבָּל בִּבְשַׂר תַּפּוּחֵי-אֲדָמָה ו“כְרֶמְזְל”
נָמֵס בִּשְׁמַנֵּי-שְׁזִיפִים וְכָל מִינֵי פַּשְׁטִידָא בָּעוֹלָם
עַד הַ“פַלִירְצִ’יק” הַגָּדוֹל, הָרוֹבֵץ בֵּין מִסְמוּס וָאָיִן,
אוֹ הַתְּפוּחִיוֹת הָרַכּוֹת-שַׁמְנוּנִיּוֹת, נוֹדֵף לַמֶּרְחָק
רֵיחַ הַשּׁוּם, שֶׁבּוֹ מוֹרְחִים אֶת-רֹאשָׁן הַשָּׁחוּם וְהַקָּשֶׁה;
וַאֲשֶׁר לְ“חַלּוֹת הַפַּסְחָא” – יְפֵפוֹת הַסֹּלֶת הַמֻּבְחֶרֶת,
כְּבֵדוֹת בְּבֵיצֵי-הָאָבִיב וּרְווֹת הַחֶמְאָה הַטְּרִיָּה,
תַּבְנִית מִלְמָלָה קַלִּילָה, אֲשֶׁר שְׁזָפָהּ הַזְּעַפְרָן;
דְּפוּסֵי “פַּסְחָאוֹת-הַגְּבִינָה” – חֲדָשִׁים וְעוֹבְרִים בִּירֻשָּׁה
הֵם הַמּוֹצִיאִים בִּשְׁעָתָם מִתּוֹךְ אַרְבַּעַת דָּפְנֵיהֶם
פִּירַמִּידוֹת מְקֻשָּׁטוֹת סִמָּנִים וְנוֹטְרִיקוֹן-חֲגָאוֹת;
כֵּלִים מִכֵּלִים מְשֻׁנִּים, לְרַבּוֹת מַכְשִׁירֵי-קְטִינָא,
כָּל חַבְרַיָא-זְעִירַיָא, הַשְּׁנִיָּה בְּמַעֲלָה בַּמִּטְבָּח,
עוֹמְדִים, רְבוּצִים וּתְלוּיִים, נְעוּצִים זֶה פֹּה וְזֶה הָתָם:
מַקְצֵף קוֹפֵץ-קְפִיצוֹת, מַקֵּדָה מִגַּלְגַּל-שְׁעוֹנִים,
כַּתִּישׁ וּמַבְלַל הַיּוֹדְעִים פֶּרֶק בִּקְפִיצָה וְרִקּוּד,
בַּחֲשַׁת-עֵץ וְתַרְוַד-פַּחִים תּוֹקְעִים חָטְמֵיהֶם בְּכָל-פָּרוּר,
הַמַּאֲכֶלֶת הַגְּדוֹלָה וְקוֹפִיץ מְגֻשָּׁם אַכְזָרִי,
גַּם הַמְּשַׁמֶּרֶת עַל רַבִּים חֲלוּלִים בְּתַבְנִית צִיּוּרִים,
כָּל הַמִּסְנָנוֹת הַבְּרוּכוֹת בִּנְקָבִים צְפוּפִים וְצָרִים,
מַכְחוֹל שֶׁל נוֹצוֹת קְלוּעוֹת, מַעֲשֵׂה חוֹשֵׁב וְנָאֶה,
לָשִׂים בּוֹ אֶת הַחֶלְמוֹן הַזָּהֹב עַל גַּבֵּי הַחַלּוֹת,
כְּנַף-תַּרְנְגֹלֶת נְקִיָּה אוֹסֶפֶת פְּתוֹתִים וָקֶמַח,
וְכָל כְּלִי יוּצַק בְּבָתֵּי חֲרֹשֶׁת וְגוֹיִים בּוֹ זוֹכִים;
בַּרְזֶל סִיגִים וְאָבָץ וּפַחֵי הַבַּרְזֶל הַגְּמִישִׁים,
מִינֵי קַלַּחַת וּבְנוֹת-קַלַּחַת, מַרְחֶשֶׁת לְמִינָהּ,
מַחֲבַת מִמַּחֲבַת גְּדוֹלָה, וּמַחֲבַתּוֹת זְעִירוֹת לְסוּגָן.
מַחֲבַת-בַּרְזֶל וָפַח הַמַּאֲרִיכוֹת בַּקַּתָּה,
גַּם מַטְחֵנַת-הַקַּהְוָה, דְּמוּת צִנּוֹר שֶׁל פְּלִיז עַתִּיקָה, –
כָּל כְּלִי גְבֶרֶת בַּת-טוֹבִים, בַּעֲלַת-בַּיִת בְּעַמָּהּ,
כָּל הַמַּכְשִׁירִים הַטּוֹבִים שֶׁסָּבוֹת שׁוֹמְרוֹת-מָסֹרֶת
הֵן נִתְחַנְּכוּ עֲלֵיהֶם וְהֵן יָדְעוּ סוֹד תַּשְׁמִישֵׁיהֶם,
זוֹכְרוֹת תַּבְשִׁילִים מִקֶּדֶם וְטַעַם מַאֲכָלִים שֶׁבָּטְלוּ
בְּרֹב הַיָּמִים בְּרָעָה, וְהִנֵּה נִשְׁאֲרוּ נוֹצְרוֹת
סוֹד כְּבִישָׁה מְעֻלָּה שֶׁל כְּרוּב מְרֻבֶּה טַלִּיתוֹת לְבָנוֹת
בְּגִיגִית רְפוּדָה בְּתַפּוּחִים וּמְסֻמֶּכֶת בַּעֲשָׁשִׁית
חִמּוּץ תַּפּוּחִים בְּכַדִּית עוֹמְדִים בְּחֻמְצָם הַשָּׁנָה;
כֵּיצַד עוֹשִׂים הַמְּלִיחָה הַטּוֹבָה לְגַבֵּי קִשּׁוּאִים,
מַה יֵּשׁ לְצָרֵף לֶחָבִית וּמַה טָעוּן פְּרִישָׁה, חָלִילָה;
מִדַּת תְּבָלִים הַנִּתְּנָה – זִרְדֵּי-דֻבְדְּבָנִים וָשָׁיִת.
בַּמֶּה מְשַׁפְּרִים וְאֵיךְ אֲבַטִּיחֵי מִקְשְׁאוֹת-עֲרָבָה,
בְּאֵיזֶה מִינֵי יְרָקוֹת וּשְׁאָר עֲשָׂבִים רֵיחָנִים,
עַד שֶׁיִּהְיוּ עוֹמְדִים בְּטַעְמָם עַד יְמֵי-פֶסַח
וְעַד בִּכְלָל; וְיוֹדְעוֹת הֵן סְגֻלּוֹת מִסְּגֻלּוֹת יְקָרוֹת
כְּנֶגֶד הָרָקָב וְהָעֹבֶשׁ, כָּל קִלְקוּל וּפְגָם בְּמִרְקַחַת,
מַהוּ תִּקּוּנָהּ שֶׁל רִבָּה שֶׁבָּאָה לִידֵי הַהִסְתַּכְּרוּת,
וְאֵיךְ יֵשׁ לְיַשֵּׁב פָּנֶיהָ וְהִתְחִילָה בִּתְסִיסָה מַקְצִיפָה
(זוֹ מְיֻתֶּרֶת הַסֻּכָּר וְזוֹ – כִּי לָקְתָה בְּחָסֵר).
יוֹדְעוֹת כָּל מְלֶאכֶת-מִרְקַחַת וּפִטּוּם הַתַּרְנְגֹלֶת,
אִבּוּס אַוָּזִים בַּסְּתָו בֵּין תְּלוּיִים נְתוּנִים בַּשַּׂקִּים,
בֵּין כְּשֶׁהֵם כְּלוּאִים בַּכְּלוּב וּצְפוּפִים נְטוּלֵי כָּל-תְּנוּעָה, –
כְּלוֹמַר, כָּל בֵּית הַמֶּשֶׁק שֶׁל בַּעֲלַת-בַּיִת בְּעַמָּהּ,
שָׂרַת הַמִּטְבָּח הַדָּשֵׁן, חוֹבֶבֶת הַתַּנּוּר הָרָחָב,
נֶאֱמָנָה לְכַרְכֻּבּוֹ, כְּשֶׁהָיוּ הַיָּמִים כְּתִקּוּנָם,
דּוֹר הָאַכְלָנִים בָּאָרֶץ וְרַב שֶׁבֶר בַּמְּדִינָה וָשֹׂבַע.א. שִׁירֵי הַדְּבָשׁ
וְיֵשׁ כִּי תַלְאֵנִי הַחַמָּה, וּבְלָאו הֲכִי שְׁעָתִי אִם פְּנוּיָה,
יוֹצֵא אֲנִי עַל מִכְוַרְתִּי וּמוֹצֵא סְדָן לִי וְיוֹשֵׁב
חָבוּי בַּצֵּל אֲשֶׁר אֶמְצָא וְנֶהֱנֶה מֵאוֹתָהּ דוּמִיָּה
גְּדוֹלָה וּקְדוֹשָׁה הַשְּׁרוּיָה בַּחֲלַל הָעוֹלָם הַשּׁוֹתֵק,
אוֹתָהּ דּוּמִיַּת-הַשָּׂדֶה וְהָעֲרָבָה הָרְחָבָה
הַמִּתְמַזֶּגֶת כֹּה יָפֶה עִם רַחַשׁ חֲרִישִׁי מִסָּבִיב,
רַחַשׁ הַשֶּׁרֶץ הָרוֹמֵשׂ וְשֶׁרֶץ-כְּנָפַיִם בָּאֲוִיר.
אֹזֶן שׁוֹמַעַת קוֹלֶטֶת עִם הַדּוּמִיָּה הַקְּדוֹשָׁה
תַּבְנִית שִׁירַת אֵין-אֹמֶר, שִׁירַת אֵין-דְּבָרִים, צוֹבֶטֶת
לֵב בְּנֵי-אָדָם בְּעָמְקוֹ, כִּתְפִלַּת אֵין-אוֹנִים שֶׁל עוֹלָם,
זוֹ שֶׁנּוֹצְרָה לְיַחֵד עוֹלְמוֹת אֵין-סוֹף וְאֵין-זְמַנִּים
עִם קְטֹן-יְצִירֵי-אֲדָמוֹת, שִׁירַת-אֵלֶם בַּשָּׂדֶה.
אֶפֶס בַּגִּנָּה הַקְּטַנָּה, הַלֵּאָה מִצָּהֳרֵי-שֶׁמֶשׁ,
אוֹתָהּ דּוּמִיָּה מְלֵאָה שִׁירַת-זִמְזוּמִים מַתְמֶדֶת.
נֶחְבָּא הָעוֹף וְנִשְׁתַּתֵּק, שִׁלְשְׁלוּ עֵצִים פֹּארוֹתָם,
נִצְּבוּ מִתְעַלְּפִים בַּחֹרֶב, וְאֵלֶּה מַמְשִׁיכִים נִגּוּנָם.
אוֹמֵר הַקֶּרֶץ אֶת-פְּסוּקוֹ, אוֹמֶרֶת זַבּוּרִית אֶת-פְּסוּקָהּ,
אוֹמֵר הַגַּז אֶת-פְּסוּקוֹ, אוֹמְרוֹת הַדְּבוֹרִים אֶת-פְּסוּקָן,
אוֹמְרִים כָּל יַלְדֵי-הַגִּנָּה, אוֹמְרוֹת כָּל פְּעוֹטוֹת-הַשָּׂדֶה.
וְיֵשׁ אֲשֶׁר אֶשְׁמַע… מֵילָא, נִדְמֶה, כְּאִלּוּ שׁוֹמֵעַ
שִׂיחַ וּדְבָרִים וָזֶמֶר.
וְאוֹתוֹ הַבָּחוּר הֶחָלוּץ
וַדָּאי בִּהְיוֹתוֹ עוֹד תִּינוֹק הָיָה שָׁקוּעַ בִּתְכֵלֶת
מַדֵּי גִמְנַסְיָה בִּשְׁעָתוֹ וְזוֹכֵר עֲדַיִן תּוֹרָתוֹ,
פְּסוּקֵי יָוָן וְרוֹמָא. הוּא סִפֵּר בְּאָזְנַי גַּם מִינֵי
שִׁירִים בְּשִׁבְחוֹ שֶׁל דִּבְשִׁי. נִדְמֶה לִי, כְּאִלוּ קוֹלֶטֶת
אָזְנִי מֵאוֹתָם הַשִּׁירִים בְּפִי כָל-הַשֶּׁרֶץ הַמְּעוֹפֵף.
דֶּרֶךְ תִּמְנָתָה קֵרַחַת מֵאֵצֶל צָרְעָה אֶל הָעֵמֶק.
כֶּרֶם מִכָּאן וּמִכָּאן. אֵצֶל הַשֶּׁקַע מַלְבִּין
שֶׁלֶד כְּפִיר-אֲרָיוֹת וְעוֹד גִּידֵי עַצְמוֹתָיו לֹא נֻתָּקוּ:
עֶצֶם-תִּפְאֶרֶת בְּצַד עֶצֶם-פֶּלֶא שֶׁל אוֹן.
וַעֲדַת דְּבוֹרִים מְזַמְזֶמֶת וְתוֹךְ עֲבוֹדָה הִיא מוֹשֶׁכֶת
בְּשִׁירַת-קֹדֶשׁ עַל כָּל פֶּרַח וְשִׂיחַ וָעֵץ,
וּבַמַּפֶּלֶת בַּתָּוֶךְ שְׁלַל יַעֲרוֹת דְּבַשׁ, יִרְדֶּנּוּ
גֶּבֶר מַכֵּה-הָאֲרִי: כִּי מֵעַז יֵצֵא הַמָּתוֹק:
כְּפִיר-אֲרָיוֹת פְּגָשָׁהוּ כְּפִיר-אֲרָיוֹת וַיַּכֶּנּוּ:
כְּפִיר-אֲרָיוֹת כְּפִיר-חַיָּה, כְּפִיר אֲרָיוֹת כְּפִיר-אָדָם…
גֶּבֶר, מַה תִּירָא מִזַּעַם אֲרִי-עֲרָבָה – תְּשַׁסְּעֶנּוּ!
לֹא עָמַד מֵעוֹלָם פֶּרֶא בִּפְנֵי הָאָדָם – – –
II
קְלִיטוֹ מְגַדֵּל הַדְּבוֹרִים, הַשָּׁב, לְךָ הִקְרִיב בְּחֹם-לִבּוֹ
אֶת אֲשֶׁר נָטַל מִבִּנְיַן הַפְּלָאִים שֶׁל דְּבוֹרִים חָרוּצוֹת,
שֶׁפַע דְּבַשׁ, אֲשֶׁר נָשָׂא בָּאָבִיב לְיַעֲרוֹת דִּבְשׁוֹ
אוֹתוֹ הַחַיִל הַמְּכֻנָּף, שֶׁאֵין לוֹ כָּל-רוֹעֶה לְשָׁמְרוֹ.
אַל-נָא בְּחַסְדְּךָ תִּתֵּן לִפְגֹּעַ בַּנְּחִילִים וּמַלֵּא
בִּנְיָן-הַפְּלָאִים וְתָאֵי-הַדּוֹנַג נֹפֶת דוֹמֶה לְנֶקְטָר.
(עַל פִּי אַפּוֹלוֹנִידֵס)
III
חַרְטֹּם מְצֻפֶּה בְּבַרְזֶל – תַּחְמֹשְׁתָּהּ שֶׁל סְפִינַת-מִלְחָמָה,
עֵד לִקְרָב אַקְטִיּוּם, נָח עַל רַחֲבַת חוֹף שֶׁל יָם שָׁקֵט,
הָפַךְ וְהָיָה כַּוֶּרֶת שֶׁל דְּבוֹרִים וּלְחַלּוֹת שֶׁל דּוֹנַג
מְלֵאוֹת-הַדְּבַשׁ, וּמִסָּבִיב לוֹ שׁוֹקֵק הַנְּחִיל הַמְּזַמְזֵם, –
זוֹהִי מַתְּנַת הַקֹּדֶשׁ, שֶׁנָּתַן קֵיסָר: הוּא צִוָּה
וְהָיָה כְּלִי-זֵינוֹ שֶׁל אוֹיֵב מְשַׁגֵּר בִּרְכַּת הַשָּׁלוֹם.
… דּוֹמֶה לִי אֲשֶׁר זָכַרְתִּי פֹּה בָּחוּר חָלוּץ, וְזֶה עִנְיָן
חָשׁוּב וְחָשׁוּב מְאֹד, וְעַל אוֹתוֹ הָעִנְיָן אֲדַבֵּר,
אַרְחִיב דִּבּוּרִי: הוּא שֻׁתָּפִי וְאֵיךְ שֶׁהִתְהַוָּה הַדָּבָר.
אֶלָּא אַל תִּשְׂחַק לַשִּׁירִים אֲשֶׁר קָרָאתִי בְּאָזְנֶיךָ,
כָּל הַכַּוֶּרֶת הִיא שִׁירָה אַחַת יְחִידָה נִפְלָאָה,
מִי יִפְתְּרֶנָּה – לֹא אֵדַע, וְאִם יִפְתְּרֶנָּה – מְּסֻפָּקְנִי,
חִידָה הַמַּלְכָּה וְחִידָה כָּל בַּכַּוֶּרֶת יִוָּלֵד,
אֲשֶׁר לֶעָמָל לֶעָמָל וַאֲשֶׁר לְמַלְכוּת – לַמַּלְכוּת,
וְגַם הָאַהֲבָה בָּהּ הַאִם אֵינָהּ שִׁיר שֶׁבַּשִּׁירִים?
ב. בַּלָּדַת הַכַּוֶּרֶת
בְּחֻמָּהּ שֶׁל חַמַּת-צָהֳרָיִם רָחִים
מִתְנַדְנֵד כָּל זְכוּר-הַדְּבוֹרִים עַל פְּרָחִים.
הֵם הוֹזִים, הֵם נָמִים: לֵב אַדִּיר, לֵב רָחָב,
מִסָּבִיב מַנְגִּינָה, הֵד שִׁירַת הַזָּהָב:
"בְּמַמְלֶכֶת-דּוֹנַג, בְּקִרְיַת-שַׁעֲוָה
שָׁם נִרְדֶּמֶת מַלְכָּה בַּחֲלוֹם-תַּאֲוָה.
"הַמַּלְכָּה צְעִירָה, בְּכָל הוֹד יִפְעָתָהּ;
הַמַּלְכָּה מְחַכָּה לַחֲתַן-חֻפָּתָהּ;
"לַיָּחִיד מֵרְבָבָה הַמַּלְכָּה מְחַכָּה;
קְטִיפָה שֶׁל זָהָב פַּרְוָתָהּ הָרַכָּה.
"לָהּ עֵינַיִם – אוֹרוֹת, וְדַקָּה לָהּ גִּזְרָה,
לָהּ נוֹצוֹת הֲדוּרוֹת, הֵן עוֹטְרוֹת לְנִזְרָהּ.
"בַּכַּוֶּרֶת כֻּלָּהּ אֵין כָּמוֹהָ יָפָה,
הַכַּוֶּרֶת כְּחֻלָּה, רֵיחָנִית וּכְשׁוּפָה.
"רְפוּדָה בִצְּלָלִים כְּעֵין-עַנְבָּר, אִם יֵשׁ-בָּהּ
אוֹר-חַמָּה שֶׁתָּעָה, אוֹר-חַמָּה שֶׁנִּשְׁבָּה.
"הִיא אַךְ פַּעַם תֵּצֵא מֵחֶבְיוֹן אַרְמוֹנָהּ,
"הִיא אַךְ פַּעַם תָּעוּף בַּהֲדַר גְּאוֹנָהּ.
"הִיא אַךְ פַּעַם תֶּאֱהַב בְּנַפְשָׁהּ וּמְאֹדָהּ,
הִיא אַךְ פַּעַם דּוֹדֶיהָ תִּתֵּן לְדוֹדָהּ,
"אַהֲבָה צְעִירָה, אַהֲבָה נַעֲלָה;
אַךְ רַק פַּעַם יַחְבֹּק לָהּ חָבֹק בַּעֲלָה.
"כֵּן, רַק פַּעַם אֶחָת! אַךְ גַּם הִיא בִּשְׁעָתָהּ
תַּגְמִיאֶנּוּ אֶת-כָּל אַהֲבַת חַיָּתָהּ,
"אֶת-כֻּלָּהּ… אֶת-כֻּלָּהּ… עַל אִשָּׁהּ וּתְהוֹמָהּ,
וְאַךְ לוֹ תֵעָגֵן עַד אַחֲרוֹן אוֹר יוֹמָהּ.
אֵין שֵׁנִי כְּמִתְקָהּ, אֵין שֵׁנִית כְּאִשָּׁהּ!
בְּחַיָּיו יִמְהָרֶנָּה וְהָיְתָה לוֹ אִשָּׁה.
"יְחַבְּקֶנָּה אַךְ פַּעַם בְּשִׂיחָה מְתִיקָה:
“אֲהַבְתִּיךְ” וְיִגְוַע בְּמִיתַת נְשִׁיקָה.
"אֵין בַּיְּקוּם, אֵין דּוֹמֶה לְאוֹתָהּ אַהֲבָה!
אֵין יָפֶה, אֵין שֵׁנִי כַּדָּגוּל מֵרְבָבָה!
"הַלְּלוּ הַגִּבּוֹר שֶׁכָּכָה אָהָב,
כְּבוֹדוֹ גַּם נַגִּיד בְּשִׁירָה שֶׁל זָהָב".א. צֵא וּלְמַד הַכַּוָּרוֹת…
הִנֵּה כַּוֶּרֶת בּוּל-עֵץ, כְּלוֹמַר סְדָנִית,[^ftnא] בְּצֶלֶם
אוֹתָהּ כַּוֶּרֶת-בְּרֵאשִׁית, שֶׁמָּצָא בָּהּ אָדָם הָרִאשׁוֹן
אֶת-נְחִיל הַדְּבוֹרִים בְּתוֹךְ חֲלוּלֵי-אִילָנוֹת בַּיָּעַר,
עַד שֶׁקֵּרַבְנוּ אֶת עַם-הַזָּהָב הֶעָמֵל אֵלֵינוּ,
וְנַעֲשָׂה “חַיָּה מוֹעִילָה” בַּשּׁוּק הַחַקְלָאִי הַגָּדוֹל.
עַכְשָׁו יוֹדֵעַ אָנֹכִי וּמַבְחִין בְּכָל מִינֵי סְדָנִית,
מַכִּיר כַּוֶּרֶת טְעוּנָה יַעֲרוֹת חַלּוֹת-קַיָּמוֹת,
קָבְעוּ אוֹתָן דְּבוֹרִים בִּפְנִים שֶׁל גְּזָעִים נְבוּבִים,
סְדָנִית עֲשׂוּיָה לְשֵׁם כָּךְ בְּמַחֲשָׁבָה תְּחִלָּה בִּידֵי אָדָם;
תֵּבוֹת הַקַּשׁ הַהֲדוּרוֹת, טַרְזָנִיּוֹת, כְּלִילוֹת הַגִּזְרָה,
כָּל תַּבְנִית הַפַּעֲמוֹנִים, וְתַבְנִית שַׁרְווּל שֶׁל לִימְבּוּרְגְּ
שֶׁטַּבְּעוֹתָיו נִפְרָדוֹת, וְסַל בַּעַל דְּיוֹטוֹת - גַּלְגִּלָּן,
עַד שֶׁהִגַּעְתִּי לִידֵי כַוֶּרֶת עִם חַלּוֹת מְטֻלְטָלוֹת.
יָדַי לָמַדְתִּי לַכְנִיס בָּהֶן אֶת מַטּוֹתָיו שֶׁל טְשִׁיאֶרְסוֹן,
אַחֲרֵי כֵן לְהִשְׁתַּמֵּשׁ גַּם בְּמִסְגַּרְתּוֹ שֶׁל פֶרְלֶפְּשׁ,
עַד תֵּבָתוֹ שֶׁל דָּדַן, עַכְשָׁו אֲנִי בְּמִכְוַרְתִּי
לִי כַּוְּרוֹתָיו שֶׁל צַנְדֶר בִּלְבָד, וְאַתָּה בְּוַדַּאי יוֹדֵעַ
כְּבָר גַּם אֲחֵרוֹת בְּשֵׁם שֶׁל פּוֹסֵק-כַּוָּרוֹת הָאַחֲרוֹן,
נֶחְבַּט בִּשְׁאֵלַת הַצֶּבַע, שֶׁיֵּשׁ בּוֹ לִצְבֹּעַ, אִם לָבָן
וְאִם “כֻּלָּהּ תְּכֵלֶת”, – אֲנִי מְבַכֵּר אֶת הַכְּחַלְחֶלֶת.
טַעַם יֵשׁ לְכָל דָּבָר, וְתָמִיד לְמַד הַנִּמּוּקִים.
“אַל תֵּלֶךְ אַחֲרֵי חֲכָמִים כְּעֶגְלָה זוֹ אַחַר הַפָּרָה”,
כָּךְ הָיָה אַבָּא אַנְטוֹנִי חוֹזֵר בְּאָזְנַי, "וְאוּלָם
סְתָם עַקְשָׁן אַל תִּהְיֶה – תַּאֲמִין לְדִבְרֵי חֲכָמִים".
מַעֲשֵׂה שֶׁבָּאָה לְיָדוֹ מַחְבֶּרֶת בּוּטְלֵרוֹף בְּעִנְיַן
חַיֵּי-הַדְּבוֹרִים, וּלְעֵינָיו נִגְלוּ חֲדָשׁוֹת וּנְצוּרוֹת,
אֲשֶׁר מֵעוֹלָם לֹא שָׁעַר וַאֲשֶׁר הִתְקַשָּׁה לְהַאֲמִין.
יָשַׁב כָּל אוֹתוֹ הַלַּיְלָה עַל אוֹתוֹ הַסֵּפֶר – בּוֹלֵעַ
דִּבְרֵי חֲכָמִים, וְלֹא הֶאֱמִין; אֶפֶס כְּבָר הִרְגִּישׁ וְהִנֵּה
יוֹשֵׁב בּוֹ הַסָּפֵק וְעוֹשֶׂה אֶת לִבּוֹ כִּכְבָרָה,
מַעֲשֵׂה “תּוֹלַעַת בַּחֲזֶרֶת”, מִכֵּיוָן שֶׁנִּכְנַס לְתוֹכוֹ.
הָיָה מַאֲמִין וְכוֹפֵר, כּוֹפֵר וְחוֹזֵר וּמַאֲמִין.
מַמָּשׁ מְשֻׁגָּע מִדִּבְרֵי הַמְּלֻמָּד, “כִּנַּת הַסְּפָרִים”.
נוֹקֵט הוּא אֶת הַכְּלָל (וּבוֹעֵט בְּדִבְרֵי חֲכָמִים):
מַה שֶּׁרָאֲתָה שִׁפְחָה בַּגָּן, לֹא רָאָה מְלֻמָּד מִיָּמָיו,
הֵמָּה הֲלָכוֹת יַפְרִיחוּ וּסְבָרוֹת סְתָם, אוּלָם אָנוּ
מִן “הַמַּעֲשֶׂה” לְמֵדִים וּכְרוּכִים אַחֲרֵי הָעִקָּר.
אֶלָּא שֶׁדִּבְרֵי הַמְּלֻמָּד בִּלְבְּלוּ מוֹחוֹ – כִּדְבָרָיו:
"נִכְנָס אָנֹכִי ‘לִפְנִים’ וְנִרְאֵית לִי תַּבְנִית כַּוֶּרֶת…
‘לֶחֶם הַקֹּדֶשׁ’ לְפָנַי – מִתְבּוֹנֵן אֲנִי: שֶׁמָּא מַלְכוֹת
דְּבוֹרִים גְּדֵלוֹת וְכוּלֵי… מַעֲשֵׂה שָׂטָן לְהַכְעִיס
הַמְּעַכְּבֵנִי בַּעֲבוֹדָה, לוֹעֵג לַקֹּדֶשׁ.
גָּבַר הַשָּׂטָן מְאֹד! וּפַעַם בֶּחָג, יְמֵי פַּסְחָא
פָּתְחוּ בְּצִלְצוּל עַלִּיזִים, וְנִדְמֶה לִי קוֹל הַכַּוֶּרֶת
בְּרֵעָהּ עִם צֵאת כָּל-הַנְּחִיל, – פָּרַצְתִּי כִּמְטֹרָף הַחוּצָה,
כָּךְ כְּמוֹ שֶׁהָיִיתִי, תַּחְתּוֹנִים וְכֻתֹּנֶת לְמַעְלָה,
הָלַכְתִּי בָּנִיתִי, עַד שֶׁגָּמַרְתִּי – עָשִׂיתִי כַּוֶּרֶת…
כָּתְלֵי-זְכוּכִית קָבַעְתִּי בָּהּ, כַּעֲצַת הַפְּרוֹפֵסוֹר,
לִרְאוֹת בְּעֵינַי שֶׁלִּי הַנַּעֲשֶׂה בְּתוֹךְ הַכַּוֶּרֶת.
לַיְלָה אֲנִי עִם הַסֵּפֶר, בַּיּוֹם אֲנִי דָבוּק לַזְּכוּכִית,
עַד שֶׁגָּעַר בִּי אַבָּא וַסִּילִי, תָּגֵן זְכוּתוֹ עָלֵינוּ.
קָרָא לִי וַיְחָרְפֵנִי: דִּיָקוֹן, חֲדַל מִן הַדְּבוֹרִים,
טֶרֶם הִגִּיעַ הַדָּבָר לְאֹזֶן זְקַן-כָּל-הַכְּמָרִים.
אֱמֶת, אֱמֶת יְסַפֵּר הַמְּלֻמָּד הַגָּדוֹל, רָאִיתִי!
אֶלָּא אַךְ זֹאת לֹא יָכֹלְתִּי לְהַאֲמִין לוֹ, שֶׁהַזְּכָרִים
הֵם מַה שֶּׁהֵם, וְכַמְסֻפָּר. יוֹדֵעַ אַתָּה, מֶה עָשִׂיתִי?
צַדְתִּי כֻּלָּם כְּכֻלָּם בְּאוֹתָה סְדָנִית וַהֲמִתִּים.
נִשְׁאֲרָה לִי רַק הַמַּלְכָּה הַצְּעִירָה בִּנְחִילָהּ וְיָצְאָה.
יָצְאָה בְּגַפָּהּ, וְצַדְתִּי וְשַׂמְתִּי הַנְּחִיל בַּכַּוֶּרֶת.
וְהִנֵּה הִתְחִילָה מַטִּילָה בֵיצֶיהָ כְּאַחַת מֵאֵלֶּה
אֲשֶׁר הַזְּכוּר בְּכַוַּרְתָּן, נִתְבַּדָּה הַמְּלֻמָּד כִּבְיָכוֹל!
אוֹתוֹ לַיְלָה יָשַׁבְתִּי בִּיחִידוּת, וְאִמָּא יְשֵׁנָה.
מִכְתָּב חִבַּרְתִּי לִשְׁלֹחַ לְאוֹתוֹ מְלֻמָּד בַּבִּירָה,
הַכֹּל סִפַּרְתִּי לוֹ: אֵיךְ בִּעַרְתִּי אַחֲרֵי הַזְּכָרִים,
וְאֵיךְ שֶׁהַמַּלְכָּה מַמְשִׁיכָה וְהוֹלְכָה מַטִּילָה הַבֵּיצִים,
אֵיךְ שֶׁהִתְבַּדָּה הַלָּה… וְאוֹתוֹ הַמִּכְתָּב שָׁלַחְתִּי
לוֹ לְעִיר הַבִּירָה, וּלְיֶתֶר בִּטָּחוֹן – בְּאַחֲרָיוּת.
עוֹד הַבֹּקֶר וְאָנֹכִי רִאשׁוֹן בַּדֹּאַר לְמָסְרוֹ,
וְדַעְתִּי נִתְקָרְרָה… שׁוּב אֲנִי בַּעֲבוֹדָה כְּקֶדֶם,
מָסוּר לָהּ כַּהֲלָכָה. לְאַחַר שְׁלֹשָׁה שָׁבוּעוֹת
פָּגַע בִּי שׁוֹמֵר בֵּית-פְּקִידוּת הַכְּפָר, מוֹדִיעֵנִי:
מִכְתַּב יֵשׁ בִּשְׁבִילִי, מֻנָּח עַל בַּטַח הַחַלּוֹן.
מְיַעֵץ הוּא לִי לֹא לְהַחֲמִיץ, שֶׁלֹּא יַקְדִּימֵנִי אִישׁ אַחֵר
לִזְכּוֹת בַּמִּכְתָּב הַלָּה: הַכַּפְרִי סַקְרָנִי מִטִּבְעוֹ.
מִכְתַּב זֶה רִאשׁוֹן קִבַּלְתִּי מֵאָז אֲנִי יוֹשֵׁב בִּכְפָר זֶה.
הִגִּיד לִי לִבִּי: מִנַּיִן, תֵּכֶף פָּנִיתִי לַמִּגְרָשׁ.
אִלּוּ מֻתָּר – אָז רַצְתִּי, שֶׁלֹּא כְּדֶרֶךְ הַכְּהֻנָּה!
אוֹתוֹ מִכְתַּב מְזָרְזֵנִי, וּבִגְדֵי הַכְּהֻנָּה מְיַסְּרִים.
וְרַק אֲנִי הוֹלֵךְ וְלֹא הוֹלֵךְ, רָץ וְלֹא רָץ – מְשֻׁנֶּה!
מַדֵּי הַקֹּדֶשׁ בְּשֶׁלָּהֶם, וּבְשֶׁלָּהֶן הָרַגְלָיִם.
מִכְתָּב זֶה הָיָה מִמֶּנּוּ… בּוּטְלֵרוֹף, אוֹתוֹ פְּרוֹפֵסוֹר:
שֶׁבַח לִי שֶׁאֵינֶנִּי מַאֲמִין לְכָל דָבָר שֶׁנִּדְפָס,
שֶׁבַח לְמַעֲשֵׂה כַוֶּרֶת עִם כָּתְלֵי הַזְּכוּכִית, וְאוּלָם
בְּנִדּוֹן הַזְּכָרִים הוּא עוֹמֵד וְשׁוֹאֵל אוֹתִי לָדַעַת,
אֵיפֹה כַּוַּרְתִּי מֻנַּחַת? הַאִם בַּמִּכְוֶרֶת נִשְׁאָרָה?
הָיָה סוֹבֵר: הוֹאִיל וְעַל זְכָרִים גְּזֵרָה גָּזַרְתִּי
רַק בְּכַוַּרְתִּי הָאַחַת, וְכַמָּה וְכַמָּה כַּוָּרוֹת
עוֹמְדוֹת סְמוּכוֹת לָזוֹ, כַּוֶּרֶת וְכַוֶּרֶת וּזְכוּרָהּ,
לָמָּה זֶה אֵינִי מֵבִין, שֶׁנִּטְפְּלוּ לְאוֹתָהּ הַמַּלְכָּה
זְכָרִים שֶׁלֹּא מִכַּוַּרְתָּה, מֵאוֹת וַאֲלָפִים בֶּהָמוֹן,
לְעֵרֶךְ תַּ"ק בְּכָל אַחַת. וְזֹאת הִיא הָעֵצָה שֶׁיָּעָץ:
נַרְחִיק כַּוֶּרֶת-נִסְיוֹנִי מַהֲלַךְ חָמֵשׁ וֶרְסְטָאוֹת
מִן הַמִּכְוֶרֶת דְּנַן וְנַכְרִית זְכוּרָהּ – וְנִרְאֶה.
מִכְתָּב זֶה הֲמָמַנִי: מִיָּד הֲבִינוֹתִי – נִכְשָׁלְתִּי.
אֶלָּא הִמְשַׁכְתִּי נִסְיוֹנִי, רָחַקְתִּי כַּמָּה תְּחוּמֵי שַׁבָּת
(אַתָּה הַשֶּׁקֶץ, בְּוַדַּאי שֶּׁאֵינְךָ יוֹדֵעַ זֶה מָהוּ,
תִּשְׁאַל לְסָבָא שֶׁלְּךָ, הַמַּקְפִּיד עֲדַיִן בִּתְחוּם זֶה),
בָּרֵר בֵּרַרְתִּי הַזְּכוּר אֲשֶׁר אִתִּי שָׁם וְטִבַּעְתִּיו
כֻּלּוֹ בַּכְּדִידָה הָאַחַת… וְהַמַּלְכָּה עֲקָרָה נִשְׁאָרָה.
וְכָךְ הָיָה כַּאֲשֶׁר אָמַר וְהוֹרָה הַמְּלֻמָּד הַגָּדוֹל.
"אֵצֶל אַלּוּשְׁטָה הַיָּפָה, הַסְּמוּכָה לַיָּם הָאֶבְכְּסִינִי,
יֶשְׁנָהּ פִּנָּה נֶחְמָדָה: “פִּנַת הַפְּרוֹפֵסוֹרִים”,
שֶׁמֶשׁ, אִילָנוֹת, וְיָם וּסְלָעִים… וְהַרְחֵק עֲיָרָה…
שָׁמָּה הָלְכָה תְשׁוּבָתִי לִכְבוֹד הַפְּרוֹפֵסוֹר הַגָּדוֹל.
כְּתָב הוֹדָאָה וְהוֹדָאָה – תַּרְתֵּי מַשְׁמַע וְכוּלֵי.
שׁוּב קִבַּלְתִּי מִכְתָּב וְצֵרוּף לַמִּכְתָּב – רְשִׁימָה:
זֹאת וְזֹאת יִקְרָא אַבָּא, וְכָאן יֵשׁ לְהַשִּׂיג בַּהֲנָחָה
מַכְשִׁיר זֶה וְכַדּוֹמֶה, וּשְׁאָר כָּל סְפָרִים מוֹעִילִים.
שָׁלוֹם, שָׁלוֹם לַעֲפָרוֹ שֶׁל אוֹתוֹ הָאָדָם הַיָּקָר:
גָּדוֹל, מְלֻמָּד, פְּרוֹפֵסוֹר… יוֹעֵץ סְתָרִים בְּפֹעַל…!
אֲשֶׁר לֹא זִלְזֵל בִּקְטַנִּים, בִּדְיָקוֹן שֶׁבִּדְיָקוֹנִים.
הֶדְיוֹט בִּכְפָר קָט וְנִדָּח… בּוּר וְעַם-הָאָרֶץ כַּנֶּאֱמָר,
רַוְיָא רַבְרָבָא! סִלְחָה לִי, אֵלִי, בִּזְכוּת קְדוֹשֶׁיךָ!
וּמִשֶּׁנִּכְנַס פֶבְרַאל, מַרְבֶּה אָנֹכִי בִּקְרִיאָה,
מוֹצִיא אֲנִי אֶת כָּל-סְפָרַי, מַשִּׁיב אֲבָקָהּ שֶׁל שָׁנָה,
קוֹנֶה יְשִׁיבָה בַּפִּנָּה – וּמַעֲמִיק, עוֹסֵק בְּתוֹרַת
דִּינֵי כַוֶּרֶת, וּרְאֵה, פִּתְאֹם יִגָּלֶה לְעֵינָי,
נִרְאִים לִי כַּחֲדָשִׁים דְּבָרִים, עָבַרְתִּי עֲלֵיהֶם
כַּמָּה וְכַמָּה פְּעָמִים – קְרִיאָה מְעַנְּגָה נְפָשׁוֹת…
סִלְחָה לִי, אֱלֹהַי, מֵעוֹלָם לֹא הֶעֱמַקְתִּי
בְּסִפְרֵי-הַקֹּדֶשׁ גַּם אָז, בִּהְיוֹתִי מֵחוֹבְשֵׁי סַפְסָלָיו
שֶׁל סֵמִינַרְיוֹן דְּקוּרְסְק, כְּשֶׁנִּכְסְפָה נַפְשִׁי לָרֶדֶת
לְעִמְקֵי מְפָרְשִׁים מֵעֵין “כְּנַף יוֹנָה נַעֲלָסָה”.
אָכֵן לֹא הַרְבֵּה לִי נִשְׁאַר מֵאוֹתָהּ שְׂפַת הָרוֹמָאִים.
יֵשׁ וְיוֹשֵׁב אָנֹכִי, הוֹגֶה וּמְחַשֵּׁב: כְּלוּם שָׁוֶה
הָיָה לָשִׂים הַלֵּילוֹת כְּיָמִים עַל סֵפֶר הַדִּקְדּוּק,
אַךְ כְּדֵי שֶׁיִּוָּתְרוּ, לְאַחַר שְׁנֵי יוֹבְלוֹת, שְׁתֵּי מִלִּים.
צָדַק וְצָדַק אַבָּא וַסִּילִי, שֶׁהִתְרָה בִּי כַּמָּה וְכַמָּה:
"דְּיַקוֹן, יֵשׁ לְךָ זְכוּת הַמַּלְאָךְ הַמֵּגֵן עָלֶיךָ,
שְׁתַדְלָן בַּמְּרוֹמִים לְךָ! אִלְמָלֵא הוּא, אַתָּה מִתְעַמֵּק
בְּסִפְרֵי הַקֹּדֶשׁ, בְּחַיַּי, שֶׁמַּפְקִיר הָיִיתָ נַפְשֶׁךָ.
אַבָּא, כְּלָל זֶה נְקוֹט: הַמַּעֲמִיק בְּכִתְבֵי-הַקֹּדֶשׁ,
“בְּרִית יְשָׁנָה” שֶׁלָּהֶם – סוֹפוֹ יוֹרֵשׁ גֵּיהִנּוֹם,
נַפְשׁוֹ קוֹבֵעַ הַלָּה, יוֹצֵא וְכוֹפֵר בָּעִקָּר.
שַׁמָּשׁ, אֶת אַרְיוּס זְכֹר, אֲבִי כָל הַכְּפִירָה, לֹא תִשְׁכַּח!
כְּלַךְ לְךָ אֵצֶל כַּוָּרוֹת…"
ב. דִּבְּרוֹת הַכַּוְרָנִים
אֶחָא, יָדַעְתָּ, נָסוּרָה לְרֶגַע אַךְ קָט לַמִּכְוֶרֶת,
תַּעֲשֶׂה לִי נַחַת רוּחַ, וְיֵשׁ לִי שָׁם עִנְיָן: שָׁמַעְתִּי
זִמְזוּם חָשׁוּד בַּבֹּקֶר, וְיֵשׁ לְהִתְחַשֵּׁב בַּדָּבָר,
שֶׁמָּא נְחִיל הוּא הַיּוֹצֵא, שֶׁלֹּא יַפְתִּיעֵנִי וְנִמְלָט.
סוּרָה-נָא אִתִּי לַצְּרִיף, נִצְטַיֵּד בִּבְגָדִים, בְּנָפָה –
וְלָמָּה לֹא תַכְנִיס אַתָּה לַפַּרְדֵּס שֶׁלְּךָ גַּם כַּוֶּרֶת?
תּוֹךְ כְּדֵי הֲלִיכָה גַּם תִּלְמַד רָאשֵׁי פְּרָקִים פֹּה אִתִּי.
בֶּגֶד תַּעֲשֶׂה לְךָ, בִּגְדֵי-עֲבוֹדָה בַּגִּנָּה…
לִכְשֶׁתִּכָּנֵס בְּמִכְוֶרֶת, תִּכָּנֵס כַּכֹּהֵן לַמִּקְדָּשׁ –
אֶלֶף הַבְדָּלוֹת לְהַבְדִּיל, שִׁגְרָא דְלִשְׁנָא בִּשְׂפָתִי…
וְהָיוּ בְּגָדֶיךָ נְקִיִּים, אֵין שׁוּם רֵיחַ נוֹדֵף מִבֶּגֶד,
שֶׁלֹּא לְבַלְבֵּל אֶת מוֹחָן שֶׁל דְּבוֹרֶיךָ הַפְּחִידוֹת;
שְׁמוּרִים יִהְיוּ לְךָ תָּמִיד מִחוּץ לְדִירָתֶךָ,
הַרְחֵק מִזָּהֳמַת אָדָם, עַד שֶׁתִּזָּקֵק לְאֵלֶּה,
בְּפִנָּה שְׁרוּיָה בְּרִחוּק, נְתוּנָה לְרוּחַ מְנַסֶּרֶת,
בָּאָה מִכַּנְפֵי הָעוֹלָם וְחֹפֶשׁ וּדְרוֹר בִּכְנָפֶיהָ:
רֵיחוֹת שָׂדֶה וָיַעַר מְבֹרָכִים בְּצוֹנְנִים רַעֲנַנִּים.
וְאִתְּךָ לֹא יַעֲלֶה רֵיחַ מִשְׁכְּנוֹת אָדָם וָעֹבֶשׁ,
רֵיחַ יִשּׁוּבוֹ שֶׁל הָמוֹן וּקְטָרְתּוֹ שֶׁל מִטְבָּח וְקִיטוֹר,
בִּשְׂמֵי בְצָלִים וָשׁוּם, נִיחוֹחַ שֶׁל בּוֹרְשְׁץ' – מְרַק רוּסְיָה,
רֵיחַ כְּרוּב כָּבוּשׁ לַחֹרֶף אוֹ כְרוּבִית מַכְרִיזָה עַל מִינָהּ.
בְּתוּלָה מְבֻשָּׂמָה פְּסוּלָה לִכְנִיסָה בִּתְחוּם שֶׁל כַּוֶּרֶת,
שִׁכּוֹר מְבֻסָּם לֹא יָבוֹא, כִּי פִּיו מַכְשִׁילוֹ בַשֵּׁכָר.
תָּבֹר אָרִיג קַל וּפָשׁוּט, שֶׁיִּהְיֶה חָלָק וּבָהִיר,
בֶּגֶד-צִבְעוֹנִין לֹא תִלְבַּשׁ, וְלֹא יִהְיוּ צִיּוּרִים לוֹ בּוֹלְטִים,
שֶׁמָּא יִפּוֹל מוֹרָאָם עַל עוֹשׂוֹת-הַדְּבָשׁ – תִּתְבַּלְבֵּלְנָה.
מְעִיל שֶׁל פִּשְׁתִּים וְצִבְעוֹ לָבָן יִהְיֶה לְבוּשֶׁךָ,
כּוֹבַע תַּחְבֹּשׁ לְרֹאשְׁךָ, כּוֹבַע-קַשׁ רְחַב-שׁוּלַיִם,
לֹא תְּמִירֶנּוּ בְּאַחֵר, כְּגוֹן כּוֹבַע עָשׂוּי מִלֶּבֶד;
צְעִיף מַלְמָלָה תִּתְכַּסֶּה כְּנֶגֶד עֲקִיצַת דְּבוֹרִים,
אוֹתוֹ הַצָּעִיף בַּתָּוֶךְ – מִלּוּאוֹ מִשַּׂעֲרוֹת סוּסִים,
מַעֲשֵׂה רֶשֶׁת דְּקִיקָה. לֹא תִירָא וְלֹא תִפְחַד מִדְּבוֹרָה!
כַּוְּרָן וָתִיק יוֹדֵעַ טֶבַע דְּבוֹרָיו הַזְּהֻבּוֹת:
עַד שֶׁשָּׁקֵט אַתָּה, הִיא לֹא תַעֲקָצְךָ לְעוֹלָם;
עַד שֶׁלֹּא צִעֲרוּהָ, עַד שֶׁאֵינֶנָּה נִפְחֶדֶת –
רָעָה פְּגִיעָתָהּ לֹא תִּהְיֶה בְּךָ, תַּאֲמִין לִי,
אַךְ בְּרִדְתְּךָ תָּשִׂים עַל כָּל כֵּלֶיךָ שֶׁתִּקַּח
גַּם צִנְצֶנֶת כֹּהַל-הַנַּשְׁדּוֹר, לְעוֹלָם אַל תֶּחְסָר,
תְּרוּפָה נֶגֶד עֲקִיצַת עוֹשַׂת-הַדְּבַשׁ לִכְשֶׁתִּכְעַס,
שֶׁמָּא אִסְטְנִיס אַתָּה וְיָרֵא מִפְּנֵי הָעֲקִיצָה,
אוֹ מִפְּנֵי הַקַּדַּחַת אוֹ הֶחָרֶלֶת, בָּךְ תִדְבָּק.
כַּוְּרָן מְנֻסֶּה – הֲרֵי זֶה מַאֲמִין בְּדָרוֹת כַּוַּרְתּוֹ,
גַּם הַדְּבוֹרִים, אַף הֵן, בּוֹ מַאֲמִינוֹת, מַכִּירוֹת
אוֹתוֹ תֵּכֶף-מִיָּד לִכְשֶׁיִּכָּנֵס בְּתוֹכָן,
הֵן מַכִּירוֹת בִּלְבוּשׁוֹ, בַּצֶּבַע שֶׁל זֶה וּבַגִּזְרָה,
וְגַם אֶל רֵיחוֹ הִתְרַגְּלוּ, זֶה רֵיחוֹ שֶׁלּוֹ – כִּי לֹא חָסֵר.
הֵנָּה יוֹדְעוֹת תְּנוּעוֹתָיו כְּשֶׁהוּא עָסוּק בַּעֲבוֹדָה,
כֵּיצַד הוּא נוֹהֵג אִתָּן. מִכָּאן אֲנִי חוֹזֵר וְאוֹמֵר:
כַּוְרָן וָתִיק יוֹדֵעַ נֶפֶשׁ הַדְּבוֹרָה הַפְּחִידָה.
כָּל שֶׁלֹּא נִסְּתָה בוֹ – מִיָּד יַבְהִילֶנָּה, תִּבָּעֵת,
עֻקְצָהּ שׁוֹלַחַת מִיָּד, נִדְהָמָה וְלֹא תָחוּס עַל נַפְשָׁהּ.
אִשָּׁה נִכְנֶסֶת בְּכַוֶּרֶת – אַל תִּתֵּן הָרוּחַ לְשַׁטּוֹת
בְּתַלְתַּלֶּיהָ הַנָּאִים, שֶׁלֹּא תִּתְעַבַּרְנָה הַדְּבוֹרִים.
אוֹי אוֹי, כַּמָּה וְכַמָּה גִּבּוֹרִים שֶׁבְּגִבּוֹרִים
כֻּפְּתוּ בְּתַלְתַּלֵּי הַיְּקָר כִּבְשַׁלְשְׁלָאוֹת שֶׁל בַּרְזֶל,
דְּבוֹרָה זְעִירָה זוֹ עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה,
לִכְשֶׁתִּסְתַּבֵּךְ בָּהֶם! – כְּלוּם לֹא כָךְ הוּא, חֲבִיבִי?
יוֹצֵא אֲנִי אֶל שֶׁאֵצֵא בִּתְחוּם הַמִּכְוֶרֶת וּבְיָדִי
תֵּבָה זוֹ עַל שׁוּם מָה? בָּהּ רָאשֵׁי מַכְשִׁירַי מֻנָּחִים:
קֹדֶם-לַכֹּל הַמְּנַקִּית. לְהָסִיר בָּהּ אֶת הַזָּהֳמָה;
שְׁנִיָּה צְבַת-הַחַלּוֹת, עֲשׂוּיָה כְּדֵי לִבְנוֹת בָּהּ חַלָּה.
אָכֵן לְעִתּוֹת בַּצָּרָה אִי-אֶפְשָׁר לְךָ בְּלִי עֶזְרַת
מַכְשִׁיר זֶה: הַמְּסַיֵּעַ, הַמְּכֻנֶּה עַל שְׁמוֹ שֶׁל גֶּרְסְטוּנְגְּ;
אֶפֶס לְעוֹלָם אַל תִשְׁכַּח לָקַחַת אִתְּךָ הַמְּפַצֶּלֶת –
כֻּלָּם יִהְיוּ בְּיָדֶיךָ. אוּלָם לְהָשִׁיב הַדְּבוֹרִים
קַח לְךָ גַּם מִקְטֶרֶת, כַּטּוֹב בְּעֵינֶיךָ לְךָ תִּקָּח,
כֻּלָּן טוֹבוֹת וּבְכֻלָּן יֵשׁ מִדָּה וּמִדָּה לְשֶׁבַח.
אָנוּ בַּיָּמִים הָהֵם, אֲנִי כַּד הֲוִינָא טַלְיָא,
וּבְמִכְוַרְתּוֹ שֶׁל אַבָּא אַנְטוֹנִי, הָיִינוּ מִשְׁתַּמְשִׁים,
פָּשׁוּט בְּתַכְלִית הַפַּשְׁטוּת, בְּמַחֲבַת מֵאֵצֶל הַמִּטְבָּח,
אֲשֶׁר יָצְאָה בְּדִימוֹס, כִּכְלוֹת עֲבוֹדָתָהּ עִם כֹּחָהּ,
כֹּחַ בַּרְזֶל-הַסִּיגִים, שֶׁעָבַר בָּאֵשׁ וּבַמָּיִם
(אֲשֶׁר גַם אִשְׁתּוֹ שֶׁל אַבָּא, קַמְצָנִית בַּת-קַמְצָן בֶּן-קַמְצָן,
כְּבָר לֹא מָצְאָה בָּהּ כָּל תּוֹעֶלֶת וְנוֹאֲשָׁה מֶנָּה);
אֶלָּא שֶׁעַכְשָׁו אָנֹכִי הוֹלֵךְ בַּדֶּרֶךְ הַסְּלוּלָה,
אוֹחֵז בְּשִׁיטוֹת חֲכָמִים, אָבָק לְכַפּוֹת רַגְלֵיהֶם,
וַחֲבִיבָה עָלַי מִקְטַרְתּוֹ שֶׁל דַּטֶה הַנָּאָה.
רוֹצֶה אַתָּה אַחֶרֶת, טוֹל לְךָ אַחֶרֶת – כִּי יֶשְׁנָהּ,
לְמָשָׁל זוֹ: הַוּוּלְקָן. וְסַמֵּי קְטֹרֶת לְךָ תָּבֹר:
גְּזִירֵי עֵץ יָבֵשׁ וְרָקוּב קַח מֵעֲצֵי-פְּרִי זְקֵנִים,
אֲבָל גַּם הָעֲרָבָה יָפָה לְכָךְ, וַחֲכָמִים
הֵמָּה עֲצָתָם נֶאֱמָנָה – וְאֶפְשָׁר גַּם אַבְקַת-כָּבוּל
לָשׂוּם עָלֶיהָ לְקַטֵּר חֲתִיכוֹת נְעֹרֶת יוֹקֶדֶת.
ג. וְאֵלֶּה כְּלֵי הַמִּכְוֶרֶת
וְאֵלֶּה כְּלֵי הַמִּכְוֶרֶת כְּנֶגֶד מֵאָה מִשְׁפָּחָה:
צָדֵי נְחִילִים עֲשָׂרָה לִתְפֹּשׂ הַנְּחִילִים הַפּוֹרְשִׂים,
אַחַת הִיא: תַּבְנִית שְׂקִיקוֹן אוֹ זֶה הַנּוֹחַ שֶׁל מָנוּם,
אֶפֶס הַטּוֹב שֶׁבֵּינֵיהֶם – זֶה שֶׁל קוּלַבְּלֶף הַמְּשֻׁכְלָל;
מִינֵי סַכִּינִים – שֵׁשׁ: שֶׁל אַבּוֹט, שֶׁל דְז’וֹנְס אוֹ שֶׁל בִּינְגַם;
אוֹ שֶׁל נוֹבִיס – לִפְתֹּחַ חַלָּה אוֹ שַׁעֲוִיָּה
(כְּלוֹמַר, יַעֲרַת-דְּבַשׁ מְלָאכוּתִית עֲשׂוּיָה בִמְכוֹנָה).
בָּתֵּי-מְלָכוֹת עֶשְׂרִים לְטַפֵּל בַּמַּלְכָּה לְשֵׁם הֶבְדֵּד,
כְּדֵי לְהָגֵן עָלֶיהָ לִכְשֶׁתַּכְנִיסָהּ בְּכַוֶּרֶת,
אֲשֶׁר מַלְכָּה אֵין בָּהּ, אוֹ מִשּׁוּם גְּזֵרַת וְלָדוֹת.
בַּיִת-הַמַּלְכָּה מִטִּפּוּס שֶׁל טִיטוֹף אוֹ שֶׁל לֵוִיצְקִי,
אַךְ לְשֵׁם הוֹצָאַת הַמַּלְכָּה מִכָּתְלֵי כַּוַּרְתָּהּ –
בֵּית-הַמַּלְכָּה לְשִׁיטַת וֶסְט לִשְׁמִירַת טוּר-מַלְכָּה
בּוֹגֵר, לְמַעַן לֹא תִשְׁלַט בּוֹ דְּבוֹרָה לְכַרְסֵם אֶת כְּתָלָיו.
גָּלוּת אִם תִּגְזֹר עַל מַלְכָּה לְשַׁלְּחָהּ לַמֶּרְחָק בַּדֹּאַר,
קַח בֵּית-מַלְכָּה שֶׁל פִּיט, שֶׁל בֶּנְטוֹן אוֹ בַיִת אִיטַלְקִי.
עוֹד בָּתֵּי-מְּלָכוֹת – מַשְׁתֵּלָה לְשִׁיטַת רוּט וְכַדּוֹמֶה.
פַּעֲמוֹנִיּוֹת שְׁתַּיִם לְהֶסְגֵּר אַרְעַי שֶׁל מַלְכָּה
עַל פְּנֵי הַחַלָּה, בְּתוֹךְ עַמָּהּ, וּמַעֲשָׁנוֹת – קַח שְׁתַּיִם
זוֹ (הָרִאשׁוֹנָה בִּזְמַן) שֶׁל קְלִינְבִּי בְּתוֹסֶפֶת מַפּוּחַ,
כְּלֵי מֵפִיץ עָשָׁן לִבְרִיחַ בּוֹ אֶת הַדְּבוֹרִים – כִּי תָּבוֹא
לִרְדּוֹת דְבַשׁ מִכּוֹרֵת בֶעָשָׁן תַּבְרִיחַ הַדְּבוֹרִים –
אוֹ שֶׁל רוּט אוֹ שֶׁל בִּינְגַם אוֹ מֵעֲשָׁנָהּ בְּלִי-עָשָׁן,
הִיא “הַמַּכְנִיעָה”, בָּהּ תִּתֵּן מִצֶּמֶר-הַגֶּפֶן הַמַּלְבִּין,
אוֹ מִן הַנְּעֹרֶת הָרַכָּה, סְפוּגָה יָפָה וּגְדוּשָׁה
תְּמִסַּת חֻמְצַת-קַרְבּוֹל אוֹ שֶׁל לִיזוֹל חַד-הָרֵיחַ.
רִשְׁתוֹת-הַפָּנִים – שְׁתַּיִם לְהָגֵן מִפְּנֵי הָעֲקִיצוֹת.
אִצְטָוָן שֶׁל מַלְמָלָה שְׁחוֹרָה וְלוֹ תַּבְנִית כּוֹבַע
צָמוּד לְחִשּׁוּק מַתֶּכֶת, אוֹ שֶׁל מַלְמָלָה – מִלְּפָנִים,
וְאֶרֶג צֶמֶר-הַגֶּפֶן מֵאֲחוֹרָיו לוֹ צָמוּד
אֶל מַסֵּכָה שֶׁל תַּיִל. תֵּיבוֹת לַסִּיעַ מִסְגָּרוֹת.
שְׁתַּיִם, שְׁתַּיִם מַלְעָטוֹת: אַחַת גְּדוֹלָה וְאַחַת
קְטַנָּה, עֲשׂוּיָה מַתֶּכֶת, לְשִׁיטַת דָּדַן וְזִיבֶּנְטַל,
אוֹ מַלְעֶטֶת-מִסְגֶּרֶת דּוּלִיטְל נִסְפַּחַת לַצְּדָדִין,
אוֹ עֲשׂוּיוֹת בָּעֵץ, לְפִי יַרְצֶף אוֹ מִילֶר וְכַדּוֹמֶה.
אֵלֶּה הַכֵּלִים בָּהֶם תָּשִׂים צֵידָה לַדְּבוֹרָה לְעִתּוֹת
סְתָו וּלְיָמִים, שֶּׁאֵין לָהּ דָּבָר בַּחוּץ אֲשֶׁר תֶּאֱגֹר.
מַרְוֶה אֶחָד, בּוֹ תִּשְׁבֹּר צְמָאָהּ הַדְּבוֹרָה הַצְּמֵאָה
לְמַיִם חַיִּים – מַרְוֶה-בַקְבּוּק אוֹ מַרְוֶה-צִנְצֶנֶת,
מַרְוֶה-מוּסָף מִשִּׁיטַת גְּנֶבִיטְשׁ, גּוֹלִיצִין וְרוּצְקוֹף,
שְׁנַיִם חֳרָטִים שֶׁל קַרְלֶן לַחְתֹּךְ גִּלָּיוֹן כִּרְצוֹנְךָ
בְּסֶרֶט הַשַּׁעֲוִיָּה הַמְּלָאכוּתִית כַּצֹּרֶךְ.
מַעֲרִיכֵי אוֹגוֹלְיוּק עִם דָּרְבַן וַבְּלֶה – שְׁלֹשָׁה,
בָּמוֹ מַדְבִּיקִים חֲתִיכוֹת הַשַּׁעֲוִיָּה לְמִסְגַּרְתָּהּ.
אֶחָד – מַכְשִׁירוֹ שֶׁל דֵּזִי לְדַנֵּג בּוֹ אֶת הַפָּרָשׁוֹת,
מוֹצִיא-דְבַשׁ אֶחָד מִמִּינֵי מוֹצִיאֵי-הַדְּבָשׁ מִן הַחַלּוֹת.
מַתִּיךְ-דְּבַשׁ שִׁמְשִׁי אֶחָד הַמַּתִּיךְ דְּבַשׁ בְּאוֹר חַמָּה,
וּמְבַקַּעַת רוּט אַחַת – מַפְסֶלֶת תְּקוּנָה לַדָּבָר;
מַשְׁאָב לַחְתּוֹת הַנְּחִיל וְגַם לְהַכְנִיסוֹ בְּכַוֶּרֶת,
אוֹ כַּף-מְבַשְּׁלִים פְּשׁוּטָה, אוֹ בַחֲשָׁה מִן הַמִּטְבָּח,
אַרְגָּז שׁוֹמֵר-מִסְגָּרוֹת אֶחָד, שֶּׁאֵין בּוֹ כָּל סֶדֶק,
מַגְרֵד, פָּשׁוּט כְּמַשְׁמָעוֹ, אֶחָד עָשׂוּי בַּפֶּלֶד,
וְאוּלַי מַגְרֵד-מַגְרֵפָה בְּיַחַד – אַנְדְּרוֹגִינוֹס – אֶחָד;
אַחַת מַזְרֵקָה שֶׁל פַּח לַעֲצֹר בַּנְּחִיל וְלֹא יִתְפַּזֵּר,
צָד-זְכוּר אֶחָד, תִּתְפֹּס בּוֹ אֶת הַדְּבוֹרִים הַזְּכָרִים,
תֵּיבָה עֲשׂוּיָה בְּרִשְׁתּוֹ שֶׁל הַנֶּמַן תִּהְיֶה לָךְ אַחַת,
מְסַלֵּק שֶׁל פוֹרְטֶר, שֶׁיֵּשׁ לְכַנּוֹתוֹ הַמַּבְדִּיל, קַח אֶחָד,
שְׁנֵי מַדְחֻמִּים, מֹאזְנַיִם וּפִנְקָס לְצָרְכֵי הַמֶּשֶׁק.
ד. מַסַּע הַנְּחִיל
רוֹאֶה אַתָּה הַמְּדִינָה הַשְּׁלֵוָה-שְׁקֵטָה כָּךְ תָּמִיד,
שְׁקוּעָה כֻלָּהּ בַּעֲבוֹדַת הַמֶּשֶׁק הַגָּדוֹל וְהַפּוֹרֶה,
אִישׁ אִישׁ עַל חֻקּוֹ וְעַל חֶלְקוֹ, אִישׁ אִישׁ מוֹשֵׁךְ בְּתַפְקִידוֹ.
פִּתְאֹם יָבוֹא הַסַּעַר וּפָסְקוּ הַיָּמִים הָרְגִילִים.
עָבְרָה רִנָּה בַּנְּחִיל – וְלֹא יָצְאוּ הָאֹגְרוֹת בַּשָּׂדֶה,
עָמְדוּ מִנּוּעַ כַּנְפֵיהֶן הַמְּמֻנּוֹת עַל אִוְרוּר הַבָּיִת.
הֵיכָן הַשּׁוֹמְרוֹת אֶת פֶּתַח מְבוֹא הַכַּוֶּרֶת בְּמִשְׁמֶרֶת?
“שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן הַיּוֹם!” הַיּוֹם הַגָּדוֹל לַדְּבוֹרִים.
פִּתְאֹם לְפֶתַע חָל אִסּוּר עַל ל"ט מְלָאכוֹת-כַּוֶּרֶת:
בְּשׁוֹפָר לֹא-נִשְׁמָע יִתָּקַע… וְקוֹל נְהִימָה דַּקָּה יִשָּׁמֵעַ…
בָּאוּ הָעוֹבְדִים בְּקֶרֶן תְּאַשׁוּר וְכָל הַנִּדָּחִים
בְּכֶרֶם שֶׁל צָהֳרָיִם וְהִצְטָרְפוּ לֶהָמוֹן בְּזִמְזוּם
וּבִשְׁאוֹן כְנָפָיִם. רִנָּה קְלִילָה וּנְהִימָה.
תְּפִלָּה קְצָרָה עַל פִּיהֶן, תָּעוֹפְנָה, מְתוֹפְפוֹת עַל לִבָּן,
כְּנוּפְיוֹת חֲסִידָיו הַקְּטַנִּים שֶׁל בַּעַל-דְּבוֹר – וּמִתְוַדּוֹת:
"אוֹי-אוֹי! אָשַׁמְנוּ – בָּזַזְנוּ – גִּבַּבְנוּ – דִּלְדַּלְנוּ דְּבַשׁ-פִּינוּ –
הִתְעַצַּלְנוּ מְאֹד וְהִתְרַשַּׁלְנוּ – זָלַלְנוּ –
חַסְנוּ – טָמַנּוּ מֶתֶק – יָשַׁנּוּ יוֹמָם – כִּרְכָּרְנוּ –
אוֹי, לִכְלַכְנוּ – מָרַדְנוּ – סַרְנוּ מִמִּצְווֹתֶיךָ –
אוֹי, עָקַצְנוּ – פִּקְפַּקְנוּ – צִרְצַרְנוּ – קִלְקַלְנוּ טֶרֶף –
רִמִּינוּ – שׁוֹטַטְנוּ – תָּבַעְנוּ – אוֹי לָנוּ, כִּי תִּרְתָּרְנוּ!"
“שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן הַיּוֹם!” לֹא הָיָה יוֹם טוֹב פֹּה מִיּוֹם זֶה!
רִנָּה קְלִילָה וּנְהִימָה – וּפָשְׁטוּ עַל כָּל הָאֲסָמִים,
זוֹלְלִים, סוֹבְאִים מִמֶּתֶק הַנֶּקְטַר הַגָּנוּז הַמַּשְׁכִּיר,
פּוֹרְשִׁים מִשָּׁם וּמִתְיַחֲדִים עִם יֶתֶר הָעָם “בְּגִלּוּפִין”,
רָצִים וְשׁוֹקְקִים יְשׁוֹטְטוּ בְּכָל הַמִּנְהָרוֹת וְהַדְּרָכִים.
אָבְדָה מִשְׁמַעַת מֵעָם – שָׁכַח הֶהָמוֹן מָסֹרֶת.
שָׁכַח כִּי יֵשׁ לוֹ פֹּה מַלְכָּה, וְיֵשׁ לוֹ מִכְמַנִּים וּוְלָדוֹת
אֲשֶׁר לוֹ לִדְאֹג לָאֵלֶּה, מִשְׁתּוֹלְלִים יָנוּעוּ, יִצְהָלוּ.
גַּם הַמַּלְכָּה נִסְעֶרֶת, הִיא עָמְדָה מֵהַטִּיל הַבֵּיצִים;
אֲשֶׁר כָּל כְּבוֹדָהּ פְּנִימָה – בֵּין הַהֲמוֹנִים תִּתְלַבָּט.
פּוֹנָה הַמַּלְכָּה לִשְׂמֹאל וּפוֹנָה יָמִין – וְאֵין שׁוֹמֵעַ:
"אֵיכָה נַנִּיחַ הַבַּיִת הַמָּלֵא כָּל-טוּב וְרָב-נַחַת,
אֹסֶם עֲבוֹדַת הַקָּיִץ? וּמְלָכוֹת צְעִירוֹת וְעוֹבְדוֹת
עוֹמְדוֹת לְהִגָּלוֹת יוֹם יוֹם, וְהַזְּכוּר הַמַּפְרֶה בַתָּאִים?
אֵיכָה נִטּוֹשׁ הַיְּקָר וְהַתָּאִים הַנּוֹטְפִים דְּבַשׁ-אָבִיב,
לָתוּר אֶרֶץ לֹא נֵדַע וּלְהַתְחִיל בַּבִּנְיָן הֶחָדָש,
אֲשֶׁר לֹא מָצָאנוּ, מִי יֵדַע אַיֵּהוּ וּמַה הוּא?
מַה הַמֶּרֶד הַיּוֹם? מַדּוּעַ, שַׁלָּמָה? נִשָּׁאֵר!
בְּנוֹתַי, בְּנוֹתַי הַיְּקָרוֹת, אֵיכָכָה אֶרְאֶה בְּעוּפְכֶן?
טוֹב לִי פֹּה, אִשָּׁאֵרָה, עוֹפְנָה אֶל אֲשֶׁר תָּעוֹפְנָה!"
זִמְזוּם מִסָּבִיב לָהּ, רֶטֶן: "לֹא! כִּי עִמָּנוּ תֵּלֵכִי!
פֹּה לֹא תִשָּׁאֵר כָּנָף. חֲלוּצִים נֵצֵא וְנָתוּר
אֶרֶץ וְשָׂדוֹת אֲחֵרִים, גַּנִּים וְכַוֶּרֶת אַחֶרֶת,
אֶלָּא אֶל כָּל אֲשֶׁר תֵּלְכִי, נֵלֵךְ גַּם אָנוּ כֻּלָּנוּ –
וּבַאֲשֶׁר תָּעוּפִי נָעוּפָה – כָּל עַמָּא דְּדַהֲבָא.
זְבוּלֵךְ זְבוּלֵנוּ וְכַוַּרְתֵּךְ כַּוַּרְתֵּנוּ. תֵּצֵאִי!"
מָשָׁל לִ“שְׁטִיבְּל” חֲסִידִים בְּאֶמְצַע הַתְּפִלָּה וּפִסְגַּת
הַהִתְלַהֲבוּת הַגְּדוֹלָה, וְכֻלָּם נֶחְפָּזִים מִתְרוֹצְצִים,
אָצִים הֵנָּה וָהֵנָּה, וּלְכָאן וּלְכָאן יִבָּדֵלוּ,
אֶחָד פּוֹסֵעַ יָמִינָה וְשֵׁנִי כְּנֶגְדּוֹ, אַךְ שְׂמֹאלָה,
אֶחָד נִתְקָל בַּשֵּׁנִי, אֵלֶּה מַפְלִיגִים בְּצַוְתָּא,
אֵלֶּה יִדֹּדוּ יְחִידִים, מִתּוֹךְ פִּזּוּם תְּפִלָּה וָנָהַם.
רַעַשׁ, הֲמֻלָּה בַּבַּיִת, הַנָּכְרִי הַנִּכְנָס לֹא יָבִין,
מַה הַהֲמֻלָּה וְהַשָּׁאוֹן, וְיִהְיֶה סוֹבֵר בְּחָפְזוֹ,
אֲשֶׁר הֻכּוּ בְתִמָּהוֹן אוֹ בְּאֵין לָהֶם מוֹצָא יִתְלַבְּטוּ –
כָּכָה מַרְאֵה הַנְּחִיל הַשּׁוֹקֵק-מִתְרוֹצֵץ בְּכַוַּרְתּוֹ:
אֵלֶּה יוֹרְדִים בַּדְּרָכִים וְאֵלֶּה עוֹלִים בְּמִנְהָרוֹת,
כְּנוּפְיוֹת מִסְתּוֹבְבוֹת עַל עָמְדָן, כְּנוּפְיוֹת מִתְגּוֹדְדוֹת תַּחְתָּן,
מָלְאוּ הַסִּמְטוֹת הַצָּרוֹת וּגְדוּשִׁים כָּל הַמַּעֲבָרִים,
דְּבוֹרָה נִגֶּשֶׁת בִּדְבוֹרָה, דְּבוֹרִים נִדְחָקוֹת, מִתְפַּזְּרוֹת
בְּרֶטֶן, בְּפִזּוּם פִּזְמוֹנִים, בִּמְסִירוּת נֶפֶשׁ…
עוֹלֶה הַחֹם וּמִתְגַּבֵּר, מִתְגַּבֵּר וְהוֹלֵךְ, מִתְרַכֵּךְ
בִּנְיַן-הַדּוֹנַג הַנִּפְלָא, וְנוֹטִים קִירוֹתָיו הַנָּאִים.
מַמָּשׁ כִּבְעַרְבֵי הַקָּפוֹת בְּבָתֵּי כְנֵסִיּוֹת בָּעֲיָרָה,
אֲשֶׁר פִּתְאֹם יִתְמוֹלְלוּ הַסְּרָגִים וְהַמְּחִיצוֹת כֻּלָּהַן,
עֶזְרַת נָשִׁים תְּבֻטַּל, וְהָיָה הָעָם כֻּלּוֹ אֶחָד,
נָשִׁים וּגְבָרִים וָטָף, זְקֵנִים וּנְעָרִים בְּיָחַד,
בַּעֲלֵי בָתִּים וְשׁוּלְיוֹת, עֶגְלוֹן וְרַבִּי וְחַיָּט,
הַמְּיֻחָסִים בָּעָם וְדַלַּת-הָעִיר הַמְּטֻלָּאָה, –
כָּכָה הִתְעָרְבוּ הַדְּבוֹרִים: מֵינִיקוֹת מִשֶּׁבֶת עַל תָּאִים,
שׁוֹמְרוֹת הַשַּׁעַר וְהָאִוְרוּר, הַדְּבוֹרָה הַצְּעִירָה הַיָּפָה
וְהַנִּקְרַחַת הַזְּקֵנָה, הָאוֹגֵר וְהֶחָרָשׁ הַנָּבוֹן,
לָשֵׁי שַׁעֲוַת-הַכֶּסֶף וְשׁוֹמְרֵי מִשְׁמֶרֶת הַמַּלְכָּה, –
כֻּלָּם בְּ“צַוְתָּא חֲדָא”, בְּלִילָה חַיָּה נִרְגֶּשֶׁת.
פִּתְאֹם מַתְחִילִים לְהִנָּתֵק מִתּוֹךְ הַכַּוֶּרֶת הַחַמָּה
בְּכַמָּה אֲפִיקִים שֶׁל קְטִיפָה, בְּקִלּוּחִים חַיִּים שֶׁל כֶּתֶם –
אֶל הַפֶּתַח וְהַגָּן, זֶרֶם מִתְגַּבֵּר שֶׁל רִבְבוֹת
גַּלִּים צְעִירִים וְחַיִּים, נוֹזְלִים וְנוֹזְלִים הַחוּצָה
אֶל מֵעֵבֶר הַפֶּתַח; מִתְרוֹמְמוֹת, עוֹלוֹת, מִזְדָּרְזוֹת
בְּנִפְנוּף כְּנָפַיִם קְלִילוֹת, בְּזִמְזוּם רִבֹּאוֹת כְּנָפַיִם
שׁוֹרְקוֹת-מְרַשְׁרְשׁוֹת סָבִיב, עוֹטוֹת כַּוֶּרֶת וְאִילָנוֹת
בְּעַב-עֲנַן-זָהָב מִתַּמֵּר, בְּמַלְמָלָה רְקוּמָה נִיצוֹצוֹת.
כְּאוֹתוֹ גֶשֶׁם יוֹם-קַיִץ בְּחֻמָּה שֶׁל עוֹנָה, בְּרֵאשִׁיתָהּ,
פִּתְאֹם יוּעַמּוּ שָׁמַיִם, וְעָב כְּבֵדָה מַקְשָׁה לָלֶכֶת
גֹל תִּתְגּוֹלֵל עַד תָּפְשָׂה חֲצִי הָרָקִיעַ לְהַקְדִּיר;
עָב זוֹעֶפֶת מִכָּאן, מִכָּאן הַחַמָּה מְחַיֶּכֶת,
וְיוֹרְדוֹת הַטִּפּוֹת הַגְּדוֹלוֹת תַּבְנִית הַבָּרָד הַמֻּזְהָב –
כָּכָה מַרְאֶה הַנְּחִיל, עַד שֶׁהִתְרוֹמֵם בִּמְעוּפוֹ
כְּטַלִּית כֻּלָּהּ שְׁקוּפָה, הוֹלֶכֶת נִקְרַעַת לִפְרָקִים,
שָׁבָה מִתְאַחָה תְּכוּפוֹת, רוֹטֶטֶת, מַרְעִידָה, מִתְקַפְּלָה,
וְשׁוּב מִתְפַּלְּגָה, מְרַפְרֶפֶת, עַד שֶׁהִיא מִתְרוֹמֶמֶת,
נוֹד תִּתְנוֹדֵד בִּמְעוּפָהּ, פִּתְאֹם תַּעֲמֹד תַּחְתֶּיהָּ,
שׁוּב מְרַפְרֶפֶת וְטָסָה: עוֹלָה וְיוֹרְדָה בְּמֶרְחַב
תְּכֵלֶת בֵּין-אֶרֶץ-וְשָׁמַיִם וְיֶרֶק אִילָנוֹת וְשָׂדֶה.
טַלִּית הַפְּלָאִים נִשֵּׂאת וְצִיצִיּוֹתֶיהָ נִדָּפוֹת.
אַחֲרֵי-כֵן תִּתְלַכֵּדְנָה – חֲטִיבָה אַחַת מְרַחֶפֶת
בֵּין הָאִילָנוֹת, עַל שָׂדֶה, עַד שֶׁהַמַּלְכָּה מַטְבִּיעָה
עַצְמָהּ כְּחוֹתֶמֶת שֶׁל כֶּתֶם אֶל אַחַד הַזְּרָדִים שֶׁל אִילָן,
וְנַעֲשֶׂה גּוּשׁ אֶחָד, כְּאוֹתוֹ אֶשְׁכֹּל שֶׁל רִבְבוֹת עֲנָבִים
חַיִּים, עֵרִים וּזְרִיזִים, שֶׁנִּתְלוּ בָּאִילָן הָאֶחָד,
סָבִיב לַמַּלְכָּה הָאַחַת, זוֹ בְּזוֹ נִדְבְּקוּ תְלוּיוֹת, –
עַד שֶׁיָּבוֹאוּ הַמְּרַגְלִים הַתָּרִים הָאָרֶץ מִסָּבִיב,
בָּאִים וּבְפִיהֶם הַבְּשׂוֹרָה, אָנָה תִּפְנֶה הָעֵדָה,
אוֹ שֶׁיַּקְדִּים הַכַּוְרָן וִינַעֲרֵן לְתוֹךְ הַכַּוֶּרֶת.
אֵלֶּה מַסְעֵי הַנְּחִיל מִתּוֹךְ הַרְחָבָה וָשֶׁפַע,
בְּצַו בַּעַל-דְּבוֹר, בְּמַאֲמָרוֹ – וּבְצַו הַהִסְטוֹרְיָה כָּכָה
הוֹלְכִים נְחִילֵינוּ לְחַדֵּשׁ אֶת כַּוַּרְתֵּנוּ מִקֶּדֶם.
ה. קִבּוּץ עוֹלֶה עַל הַקַּרְקַע
הַשְׁכֵּם בַּבֹּקֶר, בְּצִנָּה שֶׁל טֶרֶם-שַׁחֲרִית יָצָאנוּ
כַּמָּה וְכַמָּה מְכוֹנִיּוֹת וְ“לוֹרִי” עֲמוּסִים הַמִּטְעָן.
הָלְכוּ הֵם לְפָנֵינוּ – גְּדוֹלִים מַשְׁחִירִים, לֹא שָׁלְטָה
עַיִן בָּהֶם כְּדֵי לְהַכִּיר, בַּמָּה עֲמוּסִים הַלָּלוּ.
הָיָה עֲרָפֶל מִתְכַּוֵּץ עַל כַּנְפוֹת הֶהָרִים וְנִתְלֶה
קִרְעֵי מַטְלִיּוֹת מַטְלִיּוֹת – בַּשְּׁפֵלָה, בַּמֶּרְחָב מִתָּחַת.
אוֹרָה דַּלָּה-חִוֶּרֶת בּוֹקַעַת הַלַּיְלָה, הִשְׁחִירוּ
דַּבְּשׁוֹת הָרִים וְרָמוֹת, דּוֹמוֹת צוֹעֲדוֹת לְאִטָּן,
כְּאִלּוּ הִקְדִּימוֹ אוֹתָנוּ, וְהָלְכוּ אֶל אֲשֶׁר הָלָכוּ.
תּוֹר: דַּבֶּשֶׁת, דַּבֶּשֶׁת בַּדֶּרֶךְ קֵדְמָה-צָפוֹנָה,
אוֹרְחָה בִּלְתִּי נִפְסֶקֶת. פַּנָּסֵי הַמְּכוֹנִית מְגַשְּׁשִׁים
מַמָּשׁ הַכְּבִישׁ הַמִּתְפַּתֵּל, כְּאוֹתָהּ חִפּוּשִׁית עֲנָקִית,
וּמְשׁוּשׁוֹתֶיהָ הַמְּאִירוֹת נִתְקָלוֹת בְּאִילָן דַּל יָתוֹם,
מוֹשְׁחוֹת בְּאוֹר אֶת הָאֶבֶן, מְגַלּוֹת דַּרְכִּיָּה בוֹדֶדֶת,
טוּחָה בַּסִּיד וּמַכְרֶזֶת בְּאֶצְבַּע אֲדֻמָּה עַל פַחַת.
פִּתְאֹם עָבַרְנוּ עַל גֶּשֶׁר מְכַסֶּה עַל זֶרֶם רָב-זָמֶר,
נַעֲשׂוּ קְלוּשִׁים כָּל עֶדְרֵי הַכּוֹכָב, וְעוֹד שָׁעָה קַלָּה
כָּבוּ לָנוּ אַחֲרוֹנֵי צְבָא הַמַּזָּלוֹת – וַיָּאֶר
מִזְרָח מְעֻרְפָּל-חֲוַרְוָר וְהִתְחִיל מִתְוָרֵד מִתְוָרֵד;
וּמִמֶּרְחַקִּים נַעֲלָמִים, מִתּוֹךְ פִּנָּה אַחַת מֻצְנַעַת,
פָּרְצָה קֶרֶן וְרֻדָּה, וַתָּרָם וַתִּגַּע רָקִיעַ,
שְׁנִיָּה וּשְׁלִישִׁית וּרְבִיעִית נִטְפְּלוּ אֵלֶיהָ לְצִדָּהּ,
אֵלֶּה זְקוּפוֹת, וְאֵלֶּה נוֹטוֹת, וְאֵלֶּה עוֹמְדוֹת בַּאֲלַכְסוֹן, –
כְּאִלּוּ עַיִן שַׂגִּיאָה וְסָבִיב לָהּ שָׁתוּ רִיסֶיהָ,
“עַפְעַפֵּי שַׁחַר נִבְקָעוּ” – עַד שֶׁנִּבְלַע הַוֶּרֶד
וְגָבַר הַכֶּתֶם הַבָּהִיר.
וּכְבִישׁ כְּבָר לֹא הָיָה לְפָנֵינוּ.
חָצוּ הַמְּכוֹנוֹת הַנִּיר, מַרְעִידוֹת, נִזְרָקוֹת בְּרֶטֶט.
פִּתְאֹם צָצָה נְקֻדָּה בְּאֶמְצַע הַשָּׂדֶה מֵאֵי-שָׁם.
אִישׁ לֹא אָמַר, כִּי שָׁם הִיא, לִבֵּנוּ בָהּ הִרְגִּישׁ, הִכִּירָהּ.
עַד שֶׁהִגַּעְנוּ אֵלֶיהָ, וּכְבָר בָּהּ עֲסוּקִים וּטְרוּדִים
אֵלֶּה בַּחֲפִירָה שֶׁל בּוֹרוֹת לְקִבּוּל עַמּוּדֵי הַתַּיִל,
כּוֹרִים בְּחֶדְוָה וּמְסִירוּת, בְּכֹבֶד נְשִׁימָה וְזֵעָה,
אֵלֶּה מְקִימִים הַצְּרִיף, זֶה מַכְנִיס קֶרֶשׁ וְזֶה קוֹבְעוֹ.
זֶה בַּמַּקֶּבֶת וְזֶה בְּגַרְזֶן, וְאֵלֶּה מְחַשְּׁבִים הַגַּגּוֹת.
אַרְבַּע כְּנוּפְיוֹת בְּבַת-אַחַת הִתְחִילוּ בַּהֲקָמַת הַגָּדֵר,
רֻבָּן – בַּחוּרוֹת מְגַלּוֹת שׁוֹקַיִם, מִעוּטָן בַּחוּרִים.
כְּנוּפְיָה פָּרְשָׁה לַמֶּרְחָק, דּוֹאֶגֶת לִשְׁלֹשׁ הָעֲמָדוֹת.
כְּבָר מְבַצְבֵּץ וְעוֹלֶה הַמַּסַּד – אֲבָנִים וּלְבֵנִים,
וְהַחֲפִירוֹת מִתְכַּוְּנוֹת אֶל אֲשֶׁר מִתְכַּוְּנוֹת וּפוֹנוֹת.
בָּנוֹת פּוֹתְחוֹת בְּשִׁירָה, בַּחוּרִים נִדְחָקִים וְצוֹוְחִים,
גָּרֵי הַנְּקֻדָּה “הָעוֹלִים”, וּשְׁכֵנִים מִקִּבּוּץ – יְדִידִים
בָּאוּ לְעֶזְרָה, סְתָם אוֹרְחִים וְהָעִתּוֹנָאִים הַטּוֹבִים.
וּבֵינָתַיִם נִכְנָסִים “לוֹרִי” וְעוֹד “לוֹרִי”, וְעוֹד “לוֹרִי”
בְּטִרְטוּר מְכוֹנָה וּתְרוּעַת עָם, קוֹלוֹת הַבָּאִים וּבְרָכוֹת.
אֶחָד הֵבִיא קְהַל שְׁכֵנִים, הַשֵּׁנִי חֳמָרִים שֶׁל בִּנְיָן,
שְׁלִישִׁי כָּבֵד בַּטָּף, בַּנָּשִׁים, בַּכְּבוּדָה וְגוֹמֵר,
רְבִיעִי – אוֹרְחִים בַּטְלָנִים שְׂמֵחִים בְּבִנְיַן-הָאָרֶץ.
רֶגַע מִתְקַבְּצִים בְּיַחַד, עוֹד רֶגַע וְנִתְפָּרְדוּ בַּשָּׂדֶה:
אֶחָד מַסִּיעַ הָאָבֶן, הַשֵּׁנִי נִטְפַּל לַבּוֹנִים,
אֵלֶּה מְחַפְּשִׂים עֲבוֹדָה, וְאֵלֶּה מְחַפְּשִׂים מַכְשִׁירִים,
בְּטֵלִים אַךְ – הָעִתּוֹנָאִים, מִתְרוֹצְצִים אָנֶה וְאָנָה,
הֵמָּה – עוֹזְרִים-מִסְתַּכְּלִים; בַּעֲלֵי הַמַּצְלֵמוֹת
תָּרִים אַחֲרֵי “מְעַנְיֵן”, “מַנְצִיחִים” עַד סוֹף כָּל הַדּוֹרוֹת
אוֹתוֹ פָּרָשׁ עֲרָבִי, כְּנוּפְיוֹת הָעוֹסְקִים בַּתַּיִל,
גִּבְעָה נִכֶּרֶת, – “הַנּוֹף”, הַשְּׁכוּנָה הַקְּרוֹבָה בְּיוֹתֵר,
הָעִתּוֹנָאִים לְבָד, וּלְבַד אֶת כֻּלָּנוּ, וְיָחַד.
“בּוֹרוֹת לְכַרְעֵי הַמִּגְדָּל!” וּשְׁנַיִם בַּחוּרִים כְּבָר כּוֹרִים,
– אֶחָד מִכָּאן וְאֶחָד מִכָּאן – בְּכָל נַפְשָׁם וּמְאֹדָם,
הוֹלְכִים תּוֹקְעִים בַּקַּרְקַע הַמַּגְרֵף רְחַב-הַשּׁוּלַיִם.
נִתְקַל בַּטֶּרֶש, וְנִתְקַל בְּטֶרֶש שֵׁנִי – מַזִּיעִים;
אֶלָּא הַבּוֹר עוֹמֵד בְּעֵינוֹ וְאֵינוֹ מִתְרוֹקֵן מֵחוּלְיָתוֹ.
פִּי פָּתַחְתִּי בַּעֲנָוָה, מְדַבֵּר אֶל אוֹתוֹ הַבָּחוּר:
"דּוֹדִי הֲרֵינִי לְפָנֶיךָ – כַּפְרִי בֶּן-כַּפְרִי, נִין כַּפְרִי.
דַּרְכּוֹ שֶׁל כַּפְרִי לְהִזְדַּקֵּק לְכָל עֲבוֹדָה בַּבָּיִת,
כָּל-בּוֹ קַטִּינָא – זֶה דַרְכּוֹ: גַּם נַגָּר, גַּם חָרָשׁ, גַּם מַסְגֵּר,
עַד שֶׁיִּזְדַּמֵּן הַמֻּמְחֶה וְיִתְגַּלְגֵּל בַּעַל מִקְצוֹעַ –
אֵין לוֹ פְּנַאי שֶׁיְּחַכֶּה לְמֻמְחֶה, בֶּן-כַּפְרִי גַּם אָנִי!
בְּעַרְבֵי סֻכּוֹת הָיִיתִי כוֹרֶה עִם סָבָא – בַּסֻּכָּה.
אֵין אֲנִי כוֹפֶה עָלֶיךָ אֶת דַעְתִּי: סָבוּרְנִי,
קַרְקַע זֶה לֹא נוֹצַר לְשֵׁם הַמַּגְרֵפָה הָרְחָבָה,
אֶלָּא, נִיחָא, יִשָּׁמַע לַמַּעְדֵּר; בְּמַגְרֵפָה תּוֹצִיאוּ
אֶת חֻלְיוֹתֶיהָ; הַטּוּרִיָּה – אֵיךְ תְּכַנֶּנָּה? לְכָאן הִיא!
אֵין אֲנִי כוֹפֶה אֶת דַּעְתִּי, אִם תִּרְצֶה… תְּנַסֶּה…"
וַדַּאי הָיָה יָגֵעַ הַבָּחוּר, וּמָצָא אַמְתָּלָא,
סָר מִן הַבּוֹר, וּכְשֶׁחָזַר – בְּיָדָיו הַמַּעְדֵּר. נוּ מֵילָא…
שָׁעָה קַלָּה לֹא עָבְרָה, וְהַבּוֹר הָיָה – בּוֹר, וּבַיָּעֶה
הֵרִיק אוֹתוֹ הַשֵּׁנִי – כָּל הָרְגָבִים וְהַטְּרָשִׁים,
עַד שֶׁזֶּה עוֹמֵד וָנָח. כְּדֵי לֹא לִרְאוֹת בְּקַלְקָלָתָם
סַרְתִּי מִשָּׁם, אֲבָל לִבִּי מְבָרֵךְ אוֹתָם וּמְבָרֵךְ.
עוֹמֵד אֲנִי וּמִסְתַּכֵּל, נִפְנֶה לְצַד זֶה וּלְצַד זֶה.
שְׁנַיִם בַּחוּרִים אֲחֵרִים הִתְחִילוּ בְּבִנְיָן הַמִּגְדָּל.
כָּתְלֵי הַבִּנְיָן כְּבָר בָּאוּ – מֻנָּחִים בֶּחָצֵר, בָּאֶמְצַע,
צִיְּנוּ לָהֶם אֶת הַמָּקוֹם, גַּם הֵם הִתְחִילוּ בַחֲפִירַת
יֶתֶר הַבּוֹרוֹת לְקִבּוּל כְּלוּנְסָאוֹת הַמִּגְדָּל, וְכוֹרִים
אֵלֶּה לְעֻמָּתָם שֶׁל אֵלֶּה. לִכְאוֹרָה הֵבִיאוּ שְׁתֵּי קוֹרוֹת,
כִּוְּנוּ אֶת פִּנּוֹת הַבִּנְיָן – וּמָדְדוּ, וְתִקְּנוּ וְחִשְּׁבוּ.
אֶלָּא הַכַּפְרִי שְׁבִּי אֵינֶנּוּ שְׂבַע רָצוֹן; שָׁאַלְתִּי:
“מִי הֵם הָעוֹסְקִים בָּזֶה?” וּבָאָה הַתְּשׁוּבָה: הַמֻּמְחִים!
מִי שֶׁלָּמַד בְּחַיָּיו דְּבַר-מָה מִתּוֹךְ שִׁיטָה וָסֵדֶר
נִכְנַע לַמֻּמְחֶה, הוֹאִיל וְיֵשׁ בּוֹ רֶגֶשׁ הַכָּרַת
כָּבוֹד לְאָדָם שֶׁקָּנָה יְדִיעוֹת וּמֵבִין מִקְצוֹעוֹ.
עוֹמֵד אָנֹכִי וְשׁוֹתֵק. וּלְאַחַר שֶׁגָּמְרוּ עֲבוֹדַת
אַרְבַּע הַשּׁוּחוֹת וְרָצוּ לְהַכְנִיס אֶת כַּרְעֵי הַמִּגְדָּל,
אָז, אָז אַךְ נִתְחַוֵּר לְכֻלָּם: הַצִּדָּה נָטוּ בַּחוּרָי.
בּוֹשְׁתִּי לְהַגִּיד זֹאת קֹדֶם – הֲלֹא גַּם רָאִיתִי: שׁוּב מֵבִין!
סַרְתִּי שֶׁלֹּא לְהִסְתַּכֵּל בְּקַלְקָלָתָם: – בֵּרַכְתִּים.
פָּתְחוּ שׁוּב נְעָרַי בַּחֲפִירָה כְּנֶגֶד הַנְּקֻדָּה הַנְּכוֹנָה,
יַעַן כִּי מָדְדוּ שׁוּב, וְשׁוּב חִשְּׁבוּ – וְעַכְשָׁו מָצָאוּ.
אֶפֶס כָּתְלֵי הַמִּגְדָּל שֶׁבָּאוּ מוּכָנִים מוּבָלִים
הֵמָּה הִתְאִימוּ אִישׁ לְאָחִיו, הִכְנִיסוּ כַּרְעֵיהֶם בְּקִנָּן,
שָׁעָה קַלָּה וְהוּרָמוּ, שָׁעָה קַלָּה וְהִתְלַכְּדוּ –
מִגְדָּל זָקוּף הוֹפִיעַ כָּל קְרָשָׁיו הָרַעֲנַנִּים,
בִּצְבֵּץ וְעָלָה בְּמִסְגֶּרֶת גֶּדֶר-אֲבָנִים לוֹ סָבִיב.
קַלִּים סֻלָּמָיו הַצָּרִים וּתְלוּלִים אֵלָיו נִלְחָצוּ.
גֵּא וְעָזִיז, כָּךְ עָמַד, מִתַּמֵּר לְבָדָד בַּשָּׂדֶה,
קָבַע אֶת עֵינוֹ הָאַחַת הָרוֹאָה בְמַחֲנֵה שָׂטָן.
הָיְתָה לָהּ מַה שֶּׁהָיְתָה תֵל-אָבִיב בַּת הָעֶשְׂרִים;
בָּאוּ בָנֶיהָ בְרִנָּה, וּבְשִׂמְחָה עָמְלוּ בוֹנֶיהָ.
בָּאוּ אֵלֶּה מֵרוּסְיָה, וְנַפְשָׁם כָּלְתָה לְבֵית-רוּסִים,
זֶה מִשְׁוֵיצַרְיָה הִכְנִיס נוּסַח שֶׁלּוֹ מִמְּדִינָתוֹ,
אֶחָד שׁוֹגֶה בְּאִיטַלְיָה, וְזֶה מִבַּוַּרִיָּה הִכְנִיס
יָפְיָהּ שֶׁל אֶרֶץ גֶּרְמַנְיָה; זֶה לְבֵנִים, זֶה גִּזְרַת-אֲבָנִים,
גַּגּוֹת רְעָפִים לָזֶה, גַּגּוֹת מְפֻלָּשִׁים לַשֵּׁנִי,
אֶחָד חוֹבֵב יָצִיעַ, זֶה בִּגְזוּזְטְרָאוֹת יִשְׁתַּעְשַׁע,
“אֶרְקֶר” שִׂמְחָתוֹ שֶׁל שְׁלִישִׁי, – אֵין קֵץ לַנּוּסְחָאוֹת וּלְדוּגְמָאוֹת.
הָאַחֲרוֹנִים בָּעוֹלִים, מִבִּירוֹת אֶבְרוֹפָּה דְּהַשַּׁתָּא
סִגְנוֹן בָּתִּים שֶׁל קְלָפִים – נוּסַח מִצָּפוֹן הֵבִיאוּ,
בִּנְיָן רָעֵב לַשֶּׁמֶשׁ מִמֶּלֶט חַד-גּוֹנִי וְלֹא-צֶבַע,
בִּנְיַן כֶּבֶד גְּזוּזְטְרָאוֹת מְרַכְּזוֹת חֻמָּהּ שֶׁל שֶׁמֶשׁ,
נוּסַח – “נֶגֶד כָּל חֻקֵּי אַקְלִימָהּ שֶׁל אֶרֶץ-יִשְׂרָאֵל”,
נוּסַח – “עוֹמֵד בְּתָקְפּוֹ” עַד שֶׁיִּמָּכֵר לְטִפֵּשׁ.
מֻתָּר לִי לוֹמַר כָּל זֹאת: אֵינֶנִּי מֻמְחֶה לְבִנְיָן,
בּוּר דְּאַדְרִיכָלִיּוּת אָנִי. וְנוּסַח יְהוּדִי מֶה עָלָיו?
מִי שֶׁזּוֹכֵר הַפָּסוּק יֵלֵךְ וַיִמְצָא אַיֵּהוּ:
"לְמִן הַיּוֹם שֶּׁבּוֹ נִטְּלָה נְבוּאָה מִנְּבִיאִים וְנִתְּנָה
לְהָנֵי קְטִינָא וְשׁוֹטִים"… אָנֹכִי הָיִיתִי מִתְנַבֵּא:
יָבֹא יוֹם וְיִמָּצֵא לָנוּ סִגְנוֹנוֹ שֶׁל בִּנְיָן;
אֶלָּא בְּאִם יָבֹא וְיִהְיֶה, אֶל קוֹל פְּצָצוֹת יַעֲרִיכוּהוּ!
לֹא מִן הַגּוֹלָה יִכָּנֵס, וְעַל אַף בַּעֲלֵי-בָתִּים יִתְפַּתַּח,
וְהָאַדְרִיכָלִים בְּעַל-כָּרְחָם יְטַפְּלוּ בּוֹ לְשַׁכְלְלֵהוּ;
אֶלָּא הַחַיִּים וְהַמְּצִיאוּת הֵם אַדְרִיכָלָיו הַבָּאִים,
תַּחַת לַחַץ הַיָּמִים, וּבְצַו-הִסְטוֹרְיָה תּוֹבֵעַ,
וְלֹא כְפַנְטַסִיָּה דַּלָּה שֶׁל אַדְרִיכָלִים מְשָׁרְתִים
שֶׁל בַּעֲלֵי-בָתִּים סַפְסָרִים וְנוֹתְנִים עֲבוֹדָה בְּחֶסֶד.
אֶת תֵּל-אָבִיב אֵין כְּבָר לִבְנוֹת קַוֵּי-הֲגָנָה וָבַחַן:
עוֹד יִמָּצֵא (וּלְפִתְאֹם) הַסִּגְנוֹן – לְנוּסַח-הַבַּרְזֶל,
בְּאֵשׁ יְחָרְתוּהוּ הַבּוֹנִים וּבְדָם יִקְבָּעוּהוּ עַל לוּחַ
בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל הַנִּבְנֵית, בְּבִנְיָן בְּמַחֲשָׁבָה תְּחִלָּה,
כַּאֲשֶׁר בָּנוּ סְפָרָדִים אֶת אֶרֶץ קַסְטִילִיָּה – טִירוֹת,
מְצוּדָה מְצוּדָה – חוֹתָמָם עַל כָּל שַׁעַל אֶרֶץ הַמַּוְרִים.
פֶּתַע קוֹל שָׁאוֹן וּמְבוּכָה! הִתְמוֹטְטָה הַגָּדֵר, וְתִפּוֹל
חוֹמַת הָאָבֶן, וּבְטֶרֶם גָּמְרוּ לַעֲשׂוֹתָהּ הַמֻּמְחִים.
אֶבֶן נִשְׁמֶטֶת, גּוֹרֶרֶת שְׁתַּיִם, וּשְׁתַּיִם – הָאַרְבַּע.
פִּרְצָה נִגְלְתָה, מְצוּדָה בְאֶפֶס-יָד נֶהֱרָסָה,
טֶרֶם נָגְעָה בָהּ גַּם יָד שֶׁל “שֶׁרֶץ בַּר-מִצְוָה”, נָפָלָה.
עוֹד הָעֶרֶב עָלֶיהָ לְהָגֵן עַל אָדָם וּבְהֵמָה!
בָּאוּ נִזְעֲקוּ לְעֶזְרָה וְעַד שֶׁסָּתְמוּ הָאַחַת,
וְהִנֵּה חֲדָשָׁה! – אֲבָנִים מִדַּרְדְּרוֹת – נוֹפְלוֹת!
פִּרְצָה פִּיהָ פוֹעֶרֶת בִּצְחוֹק שֶׁל שְׂטָנִים, תּוֹבַעַת:
כְּלוֹמַר, יָדַיִם חָרוּצוֹת, וְדַעַת נְבוֹנִים חָסַרְתָּ…
מֻמְחִים אַתֶּם הַבּוֹנִים! תִּלְמְדוּ קֹדֶם – וְתִבְנוּ!
כַּפְרִי בֶּן-כַּפְרִי, עֵינֶיךָ לִרְאוֹת הֵיטִיבוּ, לְצַעֲרִי!
אֶבֶן הִסִּיעָה בַּחוּרָה, אֶבֶן הִסִּיעַ הַבָּחוּר,
זוֹ בְּכָל-כֹּחָהּ שֶׁלָּהּ, וְזֶה בְכָל-כֹּחוֹ שֶׁל גָּבֶר,
וְ“סִדְּרוּ” אֶת הָאֲבָנִים עַד כַּמָּה שֶׁאֵלּוּ נִשְׁמָעוּ
בְּדֶרֶךְ “כְּלָל-גָּדוֹל” שֶׁל אֵלֶּה, שֶׁרָאוּ גִדְרוֹת הָאֶבֶן, –
עַד שֶׁנָּפְלָה הַגָּדֵר מֵעַצְמָהּ, גָּדֵר לֹא-גְּמוּרָה.
סַרְתִּי כְדֵי לֹא לִרְאוֹתָם בְּקַלְקָלָתָם – בֵּרַכְתִּים:
אַתֶּם הַיּוֹדְעִים לְכַפֵּר עַל כָּל שְׁגִיאוֹתֵיכֶם בְּדִמְכֶם!
וְעַד שֶׁאֵלֶּה עֲסוּקִים בַּגָּדֵר, הַלָּלוּ מְתַקְּנִים
דְּפָנָיו שֶׁל צְרִיף (לַיְּלָדִים?), מְהַדְּקִים קוֹרוֹת הַתִּקְרָה,
אוֹ מַרְכִּיבִים רְעָפִים עַל גַּבֵּי רְעָפִים, מַבְהִילִים
קֶרֶשׁ אֶל קֶרֶשׁ גְּזוּרִים. קַדַּחַת עֲבוֹדָה אוֹחֶזֶת
כָּל הַבָּאִים, לְרַבּוֹת קְהַל הַבַּטְלָנִים: הֵם נוֹטִים
שֶׁכֶם תַּחַת הַקּוֹרָה, וְתַחַת הַכֹּתֶל הַמּוּסָר –
מִן הַמְּכוֹנִיּוֹת הֱבִיאוּם. דֹּפֶק דִּבְרֵי-הַיָּמִים
נִרְגַּשׁ בְּיָמֵינוּ שֶׁלָּנוּ: קֹדֶשׁ, קֹדֶשׁ, וָקֹדֶשׁ!
כָּךְ עוֹשִׂים דִּבְרֵי-הַיָּמִים!
וּבֵינָתַיִם הַשֶּׁמֶשׁ
עוֹמֵד בְּאֶמְצַע שָׁמַיִם וּמַתְחִיל לִנְטוֹת הַיָּמָה,
אֶלָּא הַמְּצוּדָה הוּקָמָה! תַּם וְנִשְׁלָם – גָּמַרְנוּ!
(כָּךְ: שָׁלֹשׁ יָדוֹת, לְמֶחֱצָה), וּכְבָר עֲסוּקִים בְּתִקּוּן
כִּכַּר חֲגִיגָה. מַכְנִיסִים סַפְסָלִים, וּסְדָנִים וּקְרָשִׁים.
אֹהֶל מַצְנִיעַ כָּל מִינֵי גַזּוֹז, עֲסִיסִים וּתְסִיסִים,
תְּרֵיסַר בַּקְבּוּקִים שֶׁל בִּירָה חֲמִימָה וְעוּגוֹת וּכְעָכִים,
תּוֹפֵס מְקוֹמוֹ וְעוֹמֵד סָמוּךְ לְשֻׁלְחַן הַבִּימָה,
עוֹמֵד צוֹלֵעַ, כְּבָר רוֹשְׁמִים שְׁמוֹת הַנּוֹאֲמִים, מְיַצְּגֵי
כָּל הַמּוֹסָדוֹת בָּאָרֶץ וְכָל הָאֲגֻדּוֹת הַשָּׂשׂוֹת
אֶל הַפִּרְסוֹמֶת. מְנַהֵל מַרְצֶה בְּאָזְנֵי הַקָּהָל,
וְהָעִתּוֹנָאִים בִּפְרָט, הַצְּפוּפִים, עוֹמְדִים וְיוֹשְׁבִים
עַל כָּל חָמְרֵי הַבִּנְיָן הַמְּחַכִּים לִשְׁעַת תְּקוּמָתָם.
אֶפֶס כְּשֶׁעָבְרָה הָרִנָּה וְנִזְרְקָה הַמִּלָּה: גָּמַרְנוּ!
פִּתְאֹם נִתַּק דְּבַר מָה פְּנִימָה בַלֵּב – הֶחֱרַשְׁנוּ.
נִפְקְחוּ עֵינֵינוּ, וּכְאִלּוּ רַק עַתָּה רָאִינוּ, רִאשׁוֹנָה
וְהִנֵּה: הַנְּקֻדָּה! חֲדָשָׁה – צְמַרְמֹרֶת עוֹבֶרֶת בְּשָׂרֵנוּ.
לֹא הִכַּרְנוּהָ – נִהְיָתָה! הַאֻמְנָם אָנוּ כַפֵּינוּ
עָסְקוּ בָהּ בְּבִנְיָנָהּ – אָנוּ? וְהָיְתָה הַשָּׁעָה קְדוֹשָׁה.
עָבַר וְהֹוֶה וְעָתִיד פֹּה נָשְׁקוּ בַּמָּקוֹם הַקָּדוֹשׁ.
וְהָיְתָה חֲמִימוּת נִפְלָאָה, עַד לְנַשֵּׁק אִישׁ אָחִיו.
פֶּתַע עָבְרוּ וְחָלְפוּ, וְנִמְחוּ וְנִשְׁכְּחוּ כָּלָה
כָּל הַמִּפְלַגּוֹת וְהַטְּעָנוֹת, וְאֵין כָּל קְשָׁיִים, עֵינֵינוּ
מְלַטְּפוֹת אִישׁ אֶת רֵעֵהוּ; וְטוֹב הָיָה, טוֹב – עַד כְּדֵי לִבְכּוֹת…
וּכְשֶׁפָּרַשְׁנוּ לָלֶכֶת וְהִרְחַקְנוּ כִּמְטַחֲוֵי-עָיִן,
נִדְמְתָה לָנוּ הַמְּצוּדָה קְטַנָּה כָּל-כָּךְ וַעֲלוּבָה,
לְבָדָד, וּטְעוּנָה מְאֹד רַחֲמִים, וְכֹחַ אַדִּירִים וְלֶב-נֶאֱמָן
לְאַהֲבָה רַבָּה וֶאֱמוּנָה – הַיְּתוֹמָה בְּמֶרְחָב עֲרָבָה,
לְבַדָּהּ בְּאוֹקְיָנוֹס שֶׁל שִׂנְאָה, כַּסִּירָה בְּיָם הָאוֹקְיָנוֹס!
וּמִמַּעַל לָהּ הִכְסִיף הַחֶרְמוֹן הַיָּשִׁישׁ בִּשְׁלָגָיו
כְּאוֹתוֹ הַכֹּהֵן לְבוּשׁ-בַּדִּים וּבְפִיו הַבְּרָכָה הַקְּדוּמָה:
"אַתְּ, אֲחֹתֵנוּ, הֲיִי לְאַלְפֵי רְבָבָה, וְיִירַשׁ
זַרְעֵךְ שַׁעַר אוֹיְבָיו" – – – הָרַבִּים, אָמֵן וְאָמֵן!א. בְּעַרְבֵי שִׁלְהֵי דְקַיְטָא
יוֹשֵׁב לוֹ אַבָּא אַנְטוֹנִי בְּעֶרֶב שִׁלְהֵי דְקַיְטָא
יְשִׁיבָה רְוֵחָה שֶׁיֵּשׁ עִמָּהּ כָּל-שֶׁהִיא שְׁכִיבָה
עַל הָאִצְטָבָא הָרְחָבָה הַקְּבוּעָה לְכֹתֶל הַבִּקְתָּה,
צְבוּעָה כְּרוּמִית חֲמִימָה מֵעֶרֶב יוֹם רִאשׁוֹן שֶׁעָבַר,
נֶהֱנֶה מִצִּנַּת-נְשָׁפִים וּמֵהִתְיַחֵף בְּפַרְהֶסְיָה;
תּוֹלֵשׁ תְּלִישָׁה חֲטוּפָה בְּקִמּוּץ אֶצְבָּעוֹת מְעֻבּוֹת
שַׂעֲרָה עוֹשָׂה הַטָּיָה מִתּוֹךְ הָאֶגֶד הַמְּדֻלְדָּל,
אֶגֶד לִיפִים עֲלוּבִים, שֶׁשִּׁמֵּשׁ לוֹ זָקָן כָּל-יָמָיו,
לָשׁ לוֹ לִישָׁה טְעִימָה בֵּין שִׁבְרֵי שִׁנַּיִם צְהֻבּוֹת,
וְהוֹלֵךְ וּמוֹשֵׁךְ בְּחוּט זִכְרוֹנוֹתָיו – כָּךְ שָׁעָה אֲרֻכָּה,
מַעֲלֶה שׁוּב נֶגֶד עֵינָיו יַעֲרוֹת-פֶּרְם מוֹלַדְתּוֹ,
יַעֲרוֹת-בְּתוּלָה אַפְלוּלִים מֵעֵבֶר לְמַעַר שֶׁל יַעַר,
חוּץ לְמִשְׁעוֹלִים שֶׁכָּבְשָׁה, פּוֹסַעַת בִּצְעָדוֹת בְּהוּלוֹת,
חַיַּת הַחֹרְשָׁה הַפְּזִיזָה, קַלַּת-הָרֶגֶל הַשְּׂעִירָה,
וְאַבָּא-דֹב, עִקְלַן-הַיַּעַר, הוּא חוֹבֵב הַדְּבָשׁ מִן הָעוֹלָם,
בֵּין מַפֶּלֶת-סְעָרוֹת וְאִילָנוֹת מֻכֵּי-רְעָמִים,
סָפֵק מִשְׁעוֹל וְרֶשֶׁם בְּמִפְלַשׁ אִילָנוֹת וָהֶמֶס
בַּחֲלַל הַפַּלַּטִּין הַגָּדוֹל בַּיַּעַר הֶעָבוֹת הָעַתִּיק –
שָׁם בְּאַמְבָּרֵי-מַחֲבוֹאִים לְשַׂר אוֹתוֹ יַעַר-מַצְפּוּנִים
קִנְּנוּ דְבוֹרִים פִּרְאִיּוֹת בְּעֵצִים נְבוּבִים וִיבֵשִׁים,
שָׁם לוֹ נְחִילִים שֶׁל הֶפְקֵר, הַנּוֹשְׂאִים אֶת דִּבְשָׁם לָאֶחָד,
לוֹ לְסָבָא-שֶׁל-יַעַר; וְאֵין בָּעוֹלָם לוֹ דּוֹמֶה
לְמֶתֶק עֲדָנִים וּלְרֵיחַ שֶׁל צַתְרָה מַקְטִירָה אֶת-קְטָרְתָּה,
בְּצִנְעָה, בִּישִׁיבָה שֶׁל צְלָלִים וּבֹשֶׂם פִּרְחֵי-הָאַלָּה,
בֹּשֶׂם צָנוּעַ וָחָם, נִתְבָּרְכוּ בּוֹ יַעֲרוֹת-הַצָּפוֹן.
כָּרוּךְ אַחֲרֵי “אַבָּא” אֲנִי וְסָמוּךְ לְצִדּוֹ,
מַבִּיט וְלֹא רוֹאֶה, וְאוּלָם קוֹלֵט לְתוֹכִי הַדְּמָמָה,
דְּמָמָה רַבָּה, יְחִידָה, מְדַבֶּרֶת בְּאֵלֶם-קְדֻשָּׁה,
שָׂחָה בִּקְרִיצוֹת כּוֹכָבִים לְכָל-צֵרוּפֵיהֶם בְּתֵבֵל,
בְּלַחַשׁ הַטְּרָפִים בְּרָאשֵׁי אִילָנוֹת מַזְקִיפֵי קוֹמָתָם,
בְּרַחַשׁ עֲשָׂבִים יְשֵׁנִים בְּאֵין-קוֹל בַּחֲלָלוֹ שֶׁל-עוֹלָם
עֵר בְכָל שַׁ"י עוֹלְמוֹתָיו – וּמַאֲזִין, מַאֲזִין-מַחֲרִישׁ.
פִּתְאֹם פּוֹתֵחַ וּמוֹשֵׁךְ הַיָּשִׁישׁ בְּקוֹל דְּמָמָה דַּקָּה
חוּט זִכְרוֹנוֹתָיו בְּאָזְנֵי הַנַּעַר הַיּוֹשֵׁב לְצִדּוֹ:
לְאַחַר שֶׁאַבָּא נִסְתַּלֵּק מֵעֲבוֹדָתוֹ בַּקֹּדֶשׁ
מָעֲטוּ מַשְׁכִּימִים לְפִתְחוֹ, כְּבָר הָלַךְ וּפָחַת דּוֹר-גִּילוֹ,
הָלְכוּ לְעוֹלָמָם לָנוּחַ אֶל-תַּחַת הַגַּלִּים הַיְּרֻקִּים
בְּחַצְרוֹת בָּתֵּי-הָעוֹלָם הַסְּמוּכִים לְמִגְרְשֵׁי-כְפָרִים,
אֶחָד אֶחָד הִסְתַּלְּקוּ יְדִידִים וְאוֹיְבִים בְּנֶפֶשׁ,
נִשְׁאֲרוּ בּוֹדְדִים, מִתְיַתְּמִים, וְדַיָּם בֶּחָצֵר הַגְּדוֹלָה
לַעֲשׂוֹת בָּהּ כָּל-הַנִּשְׁאָר מִדֶּרֶךְ חַיֵּיהֶם הַפְּשׁוּטָה,
קָשְׁתָה עֲלֵיהֶם הֲלִיכָה, וְנַעֲשׂוּ חוֹבְבֵי-סַפְסַלִּים,
יוֹשְׁבֵי אִצְטַבָּה חֲמִימָה בְּקֶרֶן דְּרוֹמִית-מַעֲרָבִית,
פִּנָּה מַאֲרִיכָה בְּחֻמָּהּ – לֹא הָיָה עִם מִי לְשׂוֹחֵחַ.
אִשְׁתּוֹ הַיְּשִׁישָׁה – זוֹ דַּרְכָּהּ שֶׁאֵינָהּ חוֹבֶבֶת כָּל-עִקָּר
שִׂיחוֹת אִישׁ אַחֵר זוּלָתָהּ, וְדִבְרֵי עַצְמָהּ חֲבִיבִים
מֵאָז וּמֵעוֹלָם עָלֶיהָ מִדִּבְרֵי כָל נוֹשְׂאֵי-נְאוּמִים;
וְעוֹד – מִן הַכְּלָל הִיא יוֹדַעַת כָּל-מָה שֶׁהַיָּשִׁישׁ לָהּ יַגִּיד,
מַה שֶׁהוּא עָתִיד לְהָעִיר בְּמֶשֶׁךְ הַיּוֹם וְהַשָּׁנָה.
שִׁשִּׁים שָׁנָה שֶׁהֵמָּה בַּכְּפִיפָה הָאַחַת, כְּבָר אָפְסוּ
דִּבְרֵי-חִבָּה וְקִנְטוּר בֵּינֵיהֶם וּמַה יֵּשׁ לוֹ לוֹמַר?
אֵינָהּ סוֹבֶלֶת אֶת דְּבָרָיו. וּשְׁנֵיהֶם כּוֹבְשִׁים שְׂפָתַיִם
זֶה בְּצַד זֶה עַד שֶׁיָּבוֹא אִישׁ מִן הַשּׁוּק לְשֵׁם שִׂיחָה.
עַכְשָׁו יִשְׁפֹּךְ הַזָּקֵן בְּאָזְנַי בְּעַרְבוֹת-אֲפֵלָה
כָּל מַה שֶּׁיֵּשׁ לוֹ עוֹד לוֹמַר בָּעוֹלָם הַזֶּה הַמִּשְׁתַּעֲמֵם,
עוֹלָם שֶׁדָּהוּ צְבָעָיו, נִתְרוֹקֵן מֵאֶפֶס מַכִּירִים,
חַי חַיִּים זָרִים וְלָהוּט אַחַר מַעֲשִׂים מְשֻׁנִּים,
עַד שֶׁנִּשְׁאֲרוּ לוֹ אַחִים: הָעֵצִים הַמְּלַבְלְבִים בְּעִתָּם,
מַמָּשׁ כְּלַבְלְבָם אָז, כְּשֶׁנִּכְנַס בְּפַעַם רִאשׁוֹנָה
לְפַרְדֵּס סָבָא שֶׁלּוֹ בְּעוֹדוֹ “שֶׁקֶץ מְשֻׁקָּץ”,
וְהֵמָּה בְּרֵאשִׁית פְּטוּרָם כְּחֹטֶר בַּגֶּזַע בּוֹ עָלוּ,
וְאוֹתָן הַדְּבוֹרִים הַיְּקָרוֹת, הָעוֹסְקוֹת בְּמַעֲשֵׂי-בְרֵאשִׁית
לְמִן הֱיוֹת דְּבוֹרָה בָּאָרֶץ, מַמְשִׁיכוֹת וְשׁוֹזְרוֹת חוּט-חַיִּים,
אֲשֶׁר הוּא יָדַע מִקֶּדֶם וַאֲשֶׁר הֵבִין בְּרוּרוֹת,
חוּט לֹא יִנָּתֵק לְעוֹלָם בְּחַסְדּוֹ שֶׁל בּוֹרֵא-הָעוֹלָם…
וְכָךְ אֲנִי יוֹשֵׁב וּמַאֲזִין עַל אֶרֶץ שֶׁכֻּלָּהּ רֹן-דְּבוֹרִים,
כֻּלָּהּ קַן-דְּבוֹרִים וְכֻלָּהּ פּוֹרַחַת לִמְזוֹנוֹת שֶׁל דְּבוֹרִים,
“אֶרֶץ זָבַת הַדְּבָשׁ”, וְהוֹלֵךְ כָּךְ וּמִתְחַוֵּר
פָּסוּק מִכִּתְבֵי הַקֹּדֶשׁ, הוֹלֵךְ מִתְחַוֵּר מֵאֵלָיו:
“אֶרֶץ זָבַת דְּבַשׁ” – אֶרֶץ בְּרוּכָה וְזֶה שִׁבְחָהּ.
הִנְנִי שׁוֹמֵעַ הַזִּמְזוּם בְּתוֹךְ הַכַּוָּרוֹת בַּשָּׂדֶה,
בְּגִנַּת עֵץ-פֶּרִי, בַּחֹרְשָׁה, וּבְמַפֶּלֶת שֶׁל אַרְיֵה…
זָבַת דְּבַשׁ! אֲנִי קוֹלֵט קוֹל דְּבָרָיו שֶׁל אַבָּא אַנְטוֹנִי,
אַךְ אֶת-הַנֶּאֱמָר לֹא אֶקְלֹט: – קוֹל זִמְזוּם אָנֹכִי שׁוֹמֵעַ,
נִים וְלֹא נִים – וְגַם אוּלַי תִּיר וְלֹא תִּיר – וּבְאָזְנַי:
“זָבַת חָלָב וּדְבָשׁ”… “זָבַת דְּבַשׁ”… זֶה זִמְזוּמָהּ.
וְאוּלַי מֵאָז – כְּבָר מֵאָז! מֵאוֹתָם נְשָׁפִים רְחוֹקִים
אֲשֶׁר עִם אַבָּא אַנְטוֹנִי – נִיצוֹצוֹת לְלִבִּי נִכְנָסוּ,
טֶרֶם יְדַעְתִּים וְטֶרֶם אֲנִי הֲבִינוֹתִי, שֶׁהֵמָּה
הָיוּ לַאֲשֶׁר הָיוּ, וְהֵם הֱבִיאוּנִי בְּאֵין רוֹאִים
עַד הַמִּכְוֶרֶת הַזֹּאת – פֹּה בְּאַרְצֵנוּ הַקְּדוֹשָׁה,
אוֹתָם נִיצוֹצוֹת-זֵרְעוֹנִים, שֶׁנָּפְלוּ עַל קַרְקַע, שֶׁהִכְשִׁיר
רַבִּי, זִכְרוֹנוֹ לִבְרָכָה, בְּיַד הַתַּנַכְ"ל הַקָּטָן,
ו“סָבָא-מַחֲרַשְׁתָּא” גַּם הוּא, אֲשֶׁר טְרָדַנִי בְּכַעְסוֹ
וּבַחֲמָתוֹ עַד אֵצֶל אַבָּא-אַנְטוֹנִי וּדְבוֹרָיו, –
זְכוּרִים גַּם שְׁלָשְׁתָּם לְטוֹב – אָמֵן כֵּן יְהִי רָצוֹן!
ב. הַקָּרְבָּן
– – – – – – וּפַעַם וְאָנוּ מְנַצְּחִים
זֶה אֶת זֶה בַּהֲלָכָה, מְקַפְּצִים-מְדַלְּגִים מֵעִנְיַן
לְעִנְיָן, כְּמִנְהַג יְהוּדִים מִתְוַכְּחִים, עַד שֶׁהִגַּעְנוּ
כָּךְ לְפָרָשַׁת בִּכּוּרִים בַּתּוֹרָה, וּשְׁאֵלַנִי
אוֹתוֹ הַבָּחוּר: מָה, רַבִּי, הַיְלַמְּדֵנִי, בִּכּוּרִים
לְגַבֵּי דְבַשׁ? וְהַנְּחִיל לְעִנְיָן “פֶּטֶר כָּל-רֶחֶם”?
אוֹמֵר אֲנִי לוֹ: מַה אַתָּה בִּשְׁאֵלַת הֲלָכָה, אָנֹכִי
לְמַעֲשֵׂה מִצְוָה זוֹ, אַךְ לְסִטְרָא אַחֲרָא, קִיַּמְתִּי.
אַתָּה תָּמֵהַּ, שְׁמָעֵנִי לָדַעַת וַאֲסַפֵּרָה.
פַּעַם בְּעֶרֶב מְחֻמָּם, מִסּוֹפֵי-הָאָבִיב הַנּוֹחִים,
עָקָר אַבָּא אַנְטוֹנִי אֶת רַגְלָיו הַכְּבֵדוֹת מִבֵּיתוֹ,
בָּא וְנִתְקָרֵב עַד גֶּדֶר אָבִי, וְהִתְחִיל מְסַפֵּר
אִתּוֹ בְּעִנְיָנֵי-דְּיוֹמָא וְכוּלֵי וְכוּלֵי, וְהָלְכוּ
מוֹשְׁכִים, כְּדַרְכָּם מֵאָז, וְסוֹפָם – מִתְנַגְּחִים בְּעִקְּרֵי
דָת וֶאֱמוּנָה – כְּתָמִיד. עַד שֶׁהִגִּיעוּ כְּתָמִיד
עַד לֶאֱמוּנַת הַשִּׁלּוּשׁ (מְקוֹמָהּ שֶׁל תֻּרְפָּה לְאַנְטוֹנִי).
אַבָּא מְמַלֵּל בְּמֶלֶל, עֲקָצוֹ זֶה וְלֹא נֶעֱקַץ,
אַךְ רְמָזַנִי וְהִרְגַּשְׁתִּי בִּרְמִיזָה קְלִילָה-חֲטוּפָה,
לֵאמֹר: "הַלַּיְלָה אֶל בֵּיתִי תָּבוֹא עִם צִלְצוּל פַּעֲמוֹנִים
כַּחֲצוֹת-לַיְלָה". מֵעוֹלָם לֹא אָמַר לִי דְבָרִים כְּמוֹתָם.
אָרַךְ עָלַי אוֹתוֹ עֶרֶב וְקָשֶׁה לִי הָיָה כְּאֹרֶךְ
צוֹמוֹ שֶׁל יוֹם-כִּפּוּרִים – יוֹם כֻּלּוֹ צוֹם וְיוֹם שָׁרָב.
“אַבָּא” מַה רָאָה, שֶּׁהִזְמִין בַּחֲצוֹת לַיְלָה וָאָמֶשׁ?
וַדַּאי תָּמְהָה תְמִיהָתָהּ אִמִּי בְּהִכָּנְסִי לַמִּטָּה
תּוֹךְ כְּדֵי תְּבִיעָה רִאשׁוֹנָה, שֶׁלֹּא כְּבִימוֹת כָּל-הַשָּׁנָה.
עֵר שָׁכַבְתִּי מִתְכַּוֵּץ, מְחַכֶּה לְצִלְצוּל פַּעֲמוֹנִים,
צִלְצְלוּ תֵּשַׁע וָעֶשֶׂר, וְהִגִּיעָה שְׁעַת קְרִיאַת הַשֶּׂכְוִים.
הַרְחֵק מֵעֵבֶר לַגִּנּוֹת נֵעוֹר בֶּן-שֶׂכְוִי וְהִכְרִיז
עַל מַה שֶׁהִכְרִיז, וּלְקוֹלוֹ עָנָה כָּל-שֶׂכְוִי עַל מוֹטוֹ.
עַד שֶׁעָבְרָה הָרִנָּה כָּל הַכְּפָר כֻּלּוֹ – וְגָמְרָה
שׁוּב מֵעֵבֶר לַגִּנּוֹת, וְשׁוּב עוֹלָם עָיֵף בַּשֵּׁנָה.
צִלְצְלוּ גַּם אַחַת עֶשְׂרֵה – וְהַבַּיִת מָלֵא עוֹד תְּנוּעָה.
מַה-לּוֹ לְאַבָּא הַמַּשְׁהֶה אֶת-שְׁנָתוֹ לְאַחַר יוֹם-יֶגַע?
שָׁעָה לֹא מָצָא אַחֶרֶת לְסַיֵּר אֶת לוּל-הָאַוָּזִים
בִּלְתִּי הַלַּיְלָה, וְהָעוֹף נִתְפַּחֵד וּמַרְעִישׁ עוֹלָמוֹת,
מַמָּשׁ צְוָחוֹת אַחֲרוֹנוֹת בְּעֶרֶב יוֹם-כִּפּוּר: הַשּׁוֹחֵט
עוֹבֵר מִסִּמְטָה לְסִמְטָה בַּכְּפָר ו“מְסַדֵּר כַּפָּרוֹת”,
אִמָּא – דַּוְקָא הָעֶרֶב עֲסוּקָה בְמִשְׁאֶרֶת מוֹרֶדֶת,
פַּעַם וְעוֹד פַּעַם פָּקְדָה הַכַּד עִם הַבָּצֵק; יָרֵאתִי
שַׁמָּא תִּתְעַקֵּשׁ זוֹ וְעָלְתָה לְפָקְדָהּ בַּשְּׁלִישִׁית!
שֵׁינְדֶּלֶה (אָחוֹת לִי קְטַנָּה) רוֹצָה לְהִתְחַלּוֹת, לֹא הָיְתָה
שָׁעָה לָהּ נוֹחָה אֶלָּא הַיּוֹם – שֶׁאֶתָּפֵס בְּיָדָיִם.
סוֹף סוֹף שָׁכַב לוֹ אַבָּא, וְקוֹל הָאַוָּזִים הִשְׁתַּתֵּק.
בִּצְבֵּץ גּוּשׁ הַמִּשְׁאֶרֶת וְעָלָה עַד שְׂפוֹת הַמַּגֶּבֶת,
אִמָּא גַּם הִיא בְּמִטָּתָהּ, יְשֵׁנָה, וְשֵׁינְדֶּלֶה נָחָה.
מִגְדַּל-הַמְּצִלּוֹת גַּם הוּא, נִרְאֶה, נִרְדַּם עִם כֻּלָּם.
שׁוֹמֵר בֵּית-הַכְּנֵסִיָּה (גַּבְרִילוֹ) בִּלְבֵּל הַשָּׁעוֹת,
שֶׁקֶט שֶׁבְּשֶׁקֶט בַּכְּפָר, שֶׁקֶט וְשַׁלְוָה בַּבָּיִת.
קוֹל הַדּוּמִיָּה אַךְ הוּא, שׁוֹמֵעַ אֲנִי, מָלֵא רִנָּה.
צִפּוֹר דְּרוּסַת-הַטּוֹרֵף תְּמָרֵר בִּצְוָחָה – נִשְׁתַּתְּקָה.
מִי-שֶׁהוּא נֶעְלָם תּוֹעֶה בִּפְסִיעוֹת לֹא-שֶׁמַע, מִתְהַלֵּךְ,
זְרָדִים שֶׁיָּבְשׁוּ, חֲרוּכִים וּצְרוּמִים, מְכַרְכְּרִים פִּתְאֹם
תַּחַת כַּף-רַגְלוֹ; חֲצָצִית, שָׁמְטָה מִגַּל, מִתְגַּלְגֶּלֶת.
מִי הוּא שֶׁאָחַז בְּכַפּוֹ בִּטְרַקְלִיל הַבְּאֵר, וְהַטִּפִּין
פִּתְאֹם הִתְחִילוּ מִזְדָּרְזוֹת בְּפַעְפּוּעֵי-בַעְבּוּעִים?
הָס! צִפָּרְנַיִם לְמִפְתָּן: גּוֹרֶדֶת, גּוֹרֶדֶת, גּוֹרֶדֶת…
אָיֹם וְנוֹרָא הָאֹפֶל וּמָלֵא מִלַּחַשׁ מְלַחֲשִׁים.
תְּנוּעָה חֲלוּשָׁה אֲיֻמָּה – וּפִתְאֹם הַדְּמָמָה נִקְרָעָה.
אַרְבַּע הֵרִיעַ הַפַּעֲמוֹן, וּשְׁתֵּים עֶשְׂרֵה צְרִיחוֹת הִצְרִיחַ
לְתוֹךְ הָאֲפֵלָה הַחַיָּה…
עַל קְצוֹת בְּהוֹנוֹתַי נִתַּקְתִּי,
חָשׁ-מִתְמַהְמֵהַּ בְּאַחַת אֶל דֶּלֶת הַחֶדֶר וְלִבִּי
מֵת עִם כָּל פְּסִיעָה וּפְסִיעָה, מֵת עִם כָּל רַחַשׁ וְרָחַשׁ.
אָדָם לֹא הִרְגִּישׁ בְּצֵאתִי, לֹא הִרְגִּישׁ הַכֶּלֶב בְּלֶכְתִּי,
עֵר אַךְ אָנֹכִי בַּבַּיִת, וְכַף הַמַּנְעוּל הַצָּרוּד
נַעֲנָה לִי וְלֹא רָטַן, וְגַם בְּבֵית אַבָּא אַנְטוֹנִי
– “אַתָּה, בַּחוּרִי?” – אֲנִי הוּא! אַבָּא אַנְטוֹנִי, מַה-קָּרָה?
–“רוֹצֶה אַתָּה וְאִתִּי תֵּרֵד לַגֶּשֶׁר הֶחָדָשׁ?”
–אַבָּא, לָמָּה לְשָׁם? – "הַנְּחִיל הָרִאשׁוֹן כְּבָר פָּרַח
מִן הַכַּוֶּרֶת – בְּכוֹרִי; קָרְבָּן לוֹ צָרִיךְ לְהָבִיא".
–קָרְבָּן? לְמִי? – "אַךְ לוֹ, “לַשָּׁחוֹר”… לְסִטְרָא אַחֲרָא,
הַס מִלְּהַזְכִּיר אֶת שְׁמוֹ. שִׂים יָד לְפֶה" – נִשְׁתַּתָּקְתִּי.
נָטַל אַבָּא אַנְטוֹנִי הַנָּפָה הַשְּׁבוּרָה, אֲרוּזָה
מַטְלִית מִבְּלוֹיֵי הַסְּחָבוֹת. – “רוֹצֶה אַתָּה?” – בְּרָצוֹן!
נִטְפַּל אֵלֵינוּ הַכֶּלֶב, הֱנִיסוֹ הַדְּיָקוֹן בַּמַּטֶּה,
אָחַז בְּכַפִּי – וַנֵּלֶךְ. נִכְנַסְנוּ לָעֵבֶר הַמְּצֻלָּל.
סַהַר פָּגוּם מִשְׁמֹאלִי מְדַדֶּה בְּרָאשֵׁי אִילָנוֹת.
שִׁנּוּ סִמְטָאוֹת פַּרְצוּפָן, הָיוּ הַבָּתִּים אֲחֵרִים,
נַעֲשׂוּ גְּלוּמִים-עֲצוּמִים, חָיוּ הַסְּבַךְ וְהַשִּׂיחַ.
גִּלּוּ הָעֵצִים אֶת פְּנֵיהֶם – פְּנֵי חַיּוֹת מְשֻׁנּוֹת מַבְהִילוֹת,
פּוֹשְׁטוֹת כַּפַּיִם שְׂעִירוֹת-מְעֻקָּצוֹת וּלְהוּטוֹת לִתְפִיסָה.
כְּלָבִים בֵּרְכוּנוּ בִּלְשׁוֹן-כְּלָבִים גְּרוּעָה נַבְחָנִית.
עוֹלָה חַיָּה כְּנֶגְדֵּנוּ, מְדַדָּה מְשֻׁנּוֹת בַּהֲלִיכָה,
דִּלּוּג דְּהִירָה בְּצַד דִּלּוּג דְּהִירָה כְּבֵדָה,
פּוֹשְׁטָה צַוָּאר מָאֳרָךְ וּמְכַנְּסָה בִּלְעִיסָה עַצְלָנִית,
נוֹשְׁמָה וְנוֹשְׁפָה בְּקוֹלוֹת וְשׁוּב הִיא מַזְּקִיפָה צַוָּארָהּ, –
עַד שֶׁנִּתְחַוְּרָה לָנוּ – תַּבְנִית סוּס כָּבוּל בְּבַרְזֶל,
סוּסָה מְדַדָּה אַתְּלַת נִתְקֶלֶת-מֻתְקֶלֶת בִּגְדֵרוֹת,
פּוֹסְעָה בְּדִלּוּג, צוֹלַעַת עַל שְׁלֹשׁ פַּרְסוֹתֶיהָ הַכְּפוּתוֹת.
רַק יָרֵחַ סוֹף-חֹדֶשׁ נִטְפָּל בָּא מֵאֲחוֹרֵינוּ,
עוֹקֵב אַחֲרֵי צְעָדֵינוּ: יֵשׁ וְהוּא הוֹלֵךְ וְנִתְלֶה
בְּזֶרֶד-אִילָנוֹת מְעֻקָּץ אוֹ קוֹפֵץ-פּוֹסֵעַ עַל גַּגּוֹת
בָּתִּים עֲטוּרִים קַשׁ זָהָב, כְּאוֹתָהּ הַשֻּנְרָה בְּהִתְגַּנְּבָה;
אוֹ מֵאֲחוֹרֵי מֵעֲשֵׁנָה רְחָבָה הוּא מַסְתִּיר אֶת פָּנָיו,
אוֹ מֵעֵבֶר לִסְנִיפוֹ שֶׁל דִּיר רְחַב-כְּתָלִים וָשַׁעַר.
נִגְלֶה שׁוּב וְהוּא מֵצִיף עַל סְבִיבָיו אֶת כֶּסֶף קְסָמָיו.
עַד שֶׁהִגַּעְנוּ לַמּוֹרָד בַּמִּשְׁעוֹל הַיּוֹרֵד הַמַּיְמָה,
הִנֵּה גַּם מַעֲקוֹת הַגֶּשֶׁר. אֵין זֶה כִּי אִם אֵימַת הַלַּיְלָה
עָלָיו, כִּי קַרְשֵׁי מַצָּעוֹ מִזְדַּעְזְעִים בְּרֶטֶט-חֲרִיקָה.
אוֹתוֹ הַנַּחַל הַקָּטָן הַנָּתוּן בִּמְצָרֵי בֵין-גְּדוֹתָיו,
כָּרֹם מִכָּאן וּמִכָּאן, בְּהִתְכַּנְּסוֹ בְּשִׁלְהֵי דְאָבִיב,
אַחַר שֶׁגָּאָה בְּשֶׁטֶף וְעָבַר עַל גְּדוֹתָיו הַצְּנוּעוֹת,
הָיָה לְזֶרֶם שָׁחוֹר, נִמְהָר אֶל אַפְסֵי מֶרְחַקִּים,
נִכְסָף אֵלָיו וּמְגָרֵף.
עָמַדְנוּ בְּאֶמְצַע הַגֶּשֶׁר,
הִבִּיט אַנְטוֹנִי, הִסְתַּכֵּל וּבְקוֹל רוֹעֵד פָּתַח וְאָמַר:
–“הֵא, הֵבֵאתִי לְךָ אֶת שֶׁלָּךְ!” – וְשָׁנָה וְשִׁלֵּשׁ,
זָרַק הַנָּפָה בַּנַּחַל, מִמֶּנּוּ וָהָלְאָה – צָלָלָה.
שָׁעָה קַלָּה הִבַּטְנוּ לִמְקוֹם-נְפִילָתָהּ – אֵינֶנָּה.
רֶגַע נִדְמֶה לִי, כְּאִלּוּ יָצְאָה כַּף גְּרוּמָה שְׂעִירָה
מִן הַמַּעֲמַקִּים, מִתַּחַת, וְתָפְסָה הַנְּחִיל וְהַנָּפָה.
עָבְרָה צְמַרְמֹרֶת בְּגוּפִי, תָּפַסְתִּי בְּכַף יַד הַדְיָקוֹן.
–“קַבֵּל! רָאִיתָ?” – רָאִיתִי! – כִּי תֵּכֶף בַּמַּיִם שָׁקָעָה.
–"נֵלֵךְ! לָחַשׁ הַזָּקֵן – רְאֵה! לְאִישׁ אַל תְּסַפֵּר.
גַּם אַל תַּבֵּט אַחֲרֶיךָ, הֲלֹא בְּנַפְשֵׁנוּ – שָׁמָעְתָּ?"
שׁוּב מַחֲרִישִׁים נְבוּכִים פָּסַעְנוּ בְּצִדֵּי הַדֶּרֶךְ,
אֶלָּא הָיָה עוֹד אֶחָד וְאוֹתוֹ אֲנִי לֹא רָאִיתִי,
אֶלָּא הֵד פְּסִיעוֹתָיו הִרְגַּשְׁתִּי וְגַם נְשִׁימָתוֹ
מֵאֲחוֹרַי עַל גַּבִּי, חַמָּה מְאֹד – וּבְהַפְסָקוֹת.א. דִּבְרֵי הַבָּחוּר
הִתְחִיל בָּא אוֹתוֹ הֶחָלוּץ לְעִתִּים קְרוֹבוֹת אֵלֵינוּ,
בָּא וּמִתְכַּנֵּס יְחִידִי אֶל גֶּדֶר מִכְוַרְתִּי וְיוֹשֵׁב
בְּמָקוֹם שֶּׁיִּיטַב לוֹ, נִרְאֶה, מַאֲזִין וּמַקְשִׁיב לְשִׁירַת
קְהַל דְּבוֹרַי הַנְּפוֹצוֹת – יוֹשֵׁב וּמַאֲזִין וְשׁוֹתֵק.
וְיֵשׁ, וּמִתּוֹךְ יְשִׁיבָתוֹ הוּא הוֹזֶה חוֹלֵם בְּהָקִיץ,
כֻּלּוֹ שָׁקוּעַ מִתְעַמֵּק, מִתְיַחֵד לוֹ שָׁם עִם נִשְׁמָתוֹ.
פָּנָיו קוֹדְרִים וְהוֹלְכִים, וְהוּא אֵינוֹ כָאן, אֶלָּא מַרְחִיק
לָעוּף בְּמֶרְחַקֵּי-מֶרְחַקִּים, עַד שֶׁאֶכְבֹּשׁ אֶת יִצְרִי.
פַּעַם נָגַעְתִּי בִּכְתֵפוֹ, מְחַיֵּךְ אֲנִי לוֹ וְשׁוֹאֵל:
“בְּנִי רְחִימָאי, אֱמָר-נָא, מֵאַיִן תָּבוֹא, בַּחוּרִי?”
– דּוֹדִי, דְּבָרוֹ יַעֲנֵנִי, מִמַּעְבְּרוֹת טְשׁוֹנְגַר הִנֵּה שַׁבְתִּי,
מִמַּעַרְכוֹת הַקְּרָב: שָׁמַעְתִּי שׁוּב מַפַּץ פְּצָצוֹת.
– “זֹאת אֵינִי מַשִּׂיג: מַה עִנְיַן טְשׁוֹנְגַר זֶה וּלְשִׁירַת דְּבוֹרַי?”
– דּוֹדִי, אַל תִּכְעַס, אִם אֵין זֶה לְרָצוֹן לְךָ – לֹא אָבֹא.
– “לֹא, כִּי תּוֹאִיל לְהַסְבִּיר לִי עִנְיַן טְשׁוֹנְגַר – שְׁאֵלָתִי”.
–דּוֹדִי, שׁוֹמֵעַ אָנֹכִי שִׁירַת הַדְּבוֹרִים וּבְאָזְנַי
שָׁרִים כַּדּוּרֵי טְשׁוֹנְגַר, וְנוֹבְחוֹת מְכוֹנוֹת-הַיְּרִיָּה
עַל הַמַּעְבָּרוֹת וְעַל הַחֲפִירוֹת בְּעֶצֶם יוֹם חֹרֶף,
קוֹל עֲנוֹת הַמִּלְחָמָה: אֲדֻמִּים נִלְחָמִים בִּלְבָנִים.
דּוֹדִי, אָמַרְתִּי לְךָ: יֵשׁ אֲשֶׁר דַּעְתִּי נִטְרֶפֶת.
יוֹשֵׁב אָנֹכִי וּמַאֲזִין, וְאָזְנַי קוֹלְטוֹת הַשִּׁירָה,
שִׁירָה זוֹ, מָה הִיא, אֱמוֹר: שִׁירָה אוֹ סְתָם קוֹל-כְּנָפַיִם?
הֲרֵי גַּם אַתָּה סִפַּרְתָּ עַל שִׁירַת הַמַּלְכָּה הַצְּעִירָה,
הַתּוֹקַעַת תְּקִיעָתָהּ עַד שֶׁצָּרָתָהּ בַּתָּוֶךְ,
בְּאוֹתָהּ כַּוֶּרֶת, עוֹד שׁוֹהָה, לָהּ עוֹנָה אֲסִירַת-הַכֶּלֶא.
אַתָּה מָכִּיר בַּשָּׁאוֹן, בְּאוֹתוֹ הַשָּׁאוֹן הַנִּפְלָא
טֶרֶם יִפְרֹשׂ כְּנָפָיו נְחִיל כָּל-הַמְּהַגְּרִים וְיָעוּף,
אוּלַי שִׁיר מַהְפֵּכָה? וְאִם שִׁיר מַהְפֵּכָה – מִנַּיִן?
הִנֵּה אַתָּה שׁוֹמֵעַ הַשִּׁירָה הָעוֹלָה מִסָּבִיב,
סָבוּר אַתָּה שֶׁזּוֹהִי שִׁירָה שֶׁל עִדּוּד וְזֵרוּז,
וְאוּלַי שֶׁל יֵאוּשׁ-עוֹלָמִים – לַמְּוַתְּרִים עַל נַפְשָׁם וּדְרוֹרָם?
שִׁירַת עֲבָדִים מְיֻאָשִׁים וּלְשֵׁם קִיּוּם מִינָם בָּעוֹלָם,
לְשֵׁם הַשְּׁאָרַת בֵּית-דְּבוֹרָה, כַּאֲשֶׁר הָפַךְ וְהָיָה
בְּמֶשֶׁךְ אַלְפֵי שְׁנוֹת-קְרָב וּמִלְחֶמֶת אֶזְרָחִים נְטוּשָׁה,
מִלְחֲמוֹת הֶרֶג אַכְזָרִי וּקְרָבוֹת, חֶמְלָה לֹא יָדְעוּ.
אוּלָם עוֹד הֵד מִפִּי הֵד יֵשׁ אֲשֶׁר אֶשְׁמַע וְאַכִּיר
בְּאוֹתָהּ הַשִּׁירָה נִיצוֹצוֹת שֶׁל מֶרֶד בּוֹקְעִים וְעוֹלִים,
טֶרֶם וִתֵּר הַפְּרָט לְטוֹבַת הַכְּלָל – הַכַּוֶּרֶת,
עַל כָּל יֵשׁוּתוֹ שֶׁלּוֹ: עַל חֹפֶשׁ, עַל אַהֲבָה, עַל חַיִּים,
וְלֹא בְּתוֹךְ קַו-כְּבָר-קָבוּעַ וְלֹא בְּמִסְגֶּרֶת-מֵעוֹלָם,
לְשֵׁם… לְשֵׁם רַאֲיָה, שֶׁאֶפְשָׁר לִשְׁמוֹר בָּעוֹלָם עַל מִין זֶה
גַּם בְּמִשְׁטַר כַּוֶּרֶת שֶׁל דְּבוֹרִים יוֹצְרוֹת-מַמְלָכָה.
אוּלַי יֵשׁ נִימָה נִסְתֶּרֶת שֶׁל מֶרֶד מִתְעַתֵּד בְּמַשָּׁאוֹן,
רֻקַּם בַּסֵּתֶר וְעוֹלֶה, מִלְחֶמֶת אֶזְרָחִים עֲתִידָה
לַהֲפוֹךְ אָשְׁיוֹת כַּוַּרְתָּהּ וְכָל מַה שֶׁקִּבֵּל עֹל מַלְכוּת,
כֹּחוֹת נִסְתָּרִים נַעֲלָמִים… מַה-טּוֹב לְךָ בֶאֱמוּנָתְךָ:
יֶשְׁנוֹ גּוֹזֵר גְּזֵרָה – וְאֵינְךָ יוֹדֵעַ שַׁלָּמָה –
אֶלָּא הוּא הַיּוֹדֵעַ, וְאַתָּה מַצְדִּיק דִּינֶךָ.
וּמוֹסִיף הַבָּחוּר: מַה טּוֹב לְךָ, דּוֹדִי, שֶׁאַתָּה הַמַּאֲמִין
אֲבָל אָנֹכִי… שֶׁאֵין לִי אֶלָּא תְּמוּרוֹת-חֲלִיפוֹת,
אֵין לִי מִיצִירָה מִבְּרֵאשִׁית, וְאֵין לִי מִסּוֹף כָּל הַיָּמִים.
רֵאשִׁית הַגַּז אֲשׁוּרֶנּוּ, כָּל אֶחָד וְאֶחָד בְּקִנּוֹ,
מִי הֵם אֲבוֹת אֲבוֹתֵיהֶם? מִי יֵדַע, מִי יָבִין לוֹ עַתָּה?
אֵלֶּה שֶׁרֻבָּם דְּרֻבָּם מִשְׁפַּחַת הַדְּבוֹרִים, עֲדַיִן
אֵין לָהֶם כָּל מַמְלָכָה וְכַוֶּרֶת, כִּדְבוֹרַת-הַחוֹרִים,
כְּחוֹתְכֵי-עֲלֵי-הַוֶּרֶד וְכוֹרֵי-הַמִּכְרוֹת בָּאִילָן,
כְּאוֹתָהּ הַבּוֹנָה הַחָפְשִׁית נוֹטֶלֶת בָּתֵּי-שַׁבְּלוּלִים
לִבְנוֹת בְּדַיְסָה שֶׁל עָלִים תָּאֶיהָ בִּשְׁבִיל הַדַּיָּרוֹת, –
אֵינָם אֶלָּא שַׁלְשֶׁלֶת שֶׁל חוּלְיוֹת וְחוּלְיוֹת-נִסְיוֹנוֹת,
דַּרְגוֹת-הִתְפַּתְּחוּת, וְיֶתֶר הִתְפַּתְּחוּת בְּמֶשֶׁךְ הַיָּמִים,
עַד שֶׁיַּגִּיעוּ לְכָאן, לְאוֹתוֹ הָאֹשֶׁר הָאָיֹם,
מִשְׁטָר שִׁתּוּפִי עִקְבִי וְאֵין לְמַעְלָה הֵימֶנּוּ.
אֵין לָהֶם אוֹתָם הַסְּפָרִים, שֶׁגָּנְזוּ מְחוֹלְלֵי דָתָם,
סֵפֶר מִלְחֲמוֹת אֵלִים וּבַעַל-דְּבוֹר אֱלֹהֵיהֶם.
וְאוּלַי הַשִּׁירָה אֵינֶנָּה אֶלָּא קִינַת עֲבָדִים,
קִינַת נֶפֶשׁ אֲבוּדָה אֲשֶׁר לֹא מָצְאָה תִקּוּנָהּ,
קִינַת אִמָּהוֹת לֹא עֻבְּרוּ וַאֲשֶׁר לֹא הֶעֱמִיד רַחְמָן
וְלָדוֹת בָּעוֹלָם וְהֵן מְבַכּוֹת רְגָשִׁים חֲנוּקִים,
רִמְזֵי מַאֲוַיֵּהֶן, שֶׁנִּטְּלוּ מֵהֶן בְּעַל כָּרְחָן.
סוֹף-סוֹף יְצוּר לֹא נוֹלַד אֶלָּא כְּדֵי לָמֹץ בְּחַיָּיו
אוֹתָהּ טִפַּת הָאֹשֶׁר, לוֹ נִתְּנוּ בִּשְׁבִילָהּ יְצוּרָיו;
סוֹף-סוֹף הַיָּחִיד, זִיק אָשְׁרוֹ קוֹדֵם לַכֹּל בְּעוֹלָמוֹ.
תֹּאמַר אָשְׁרוֹ שֶׁלּוֹ, וְלֹא שֶׁיְהִי קָרְבַּן-תָּמִיד
עַל מִזְבֵּחַ, לֹא בָנָה, לִצְרָכָיו שֶׁל נֶעְלָם מֶנּוּ.
לוּ אֲדַבֵּרָה… אָמַרְתִּי, שֶׁדַּעְתִּי נִטְרְפָה עָלָי.
ב. הוֹסִיף הַבָּחוּר וְאָמָר…
תְּנֵנִי אֲדַבְּרָה... אָמַרְתִּי, שֶׁדַּעְתִּי עָלַי מִטָּרֶפֶת...
עוֹמֵד אָנֹכִי וּמַאֲזִין וּמַאֲזִין לִשְׁאוֹן הַכַּוֶּרֶת,
זִמְזוּם “עַמָּא דְּדַהֲבָא”, כְּדֵי לָצוּד, כְּדֵי לִקְלוֹט צְלִיל בּוֹדֵד
פֹּה מִצְּלִילֵי הַבָּאוֹת, מִשִּׁירַת הֶעָתִיד הָרָחוֹק,
צְלִיל קַל שֶׁבַּקַּלִּים מֵאוֹתָם הַקְּרָבוֹת הַגְּדוֹלִים בֶּעָבָר
(אוּלַי מִלְחֲמוֹת דּוֹרוֹת, קְרָבוֹת שְׁנוֹת אֶלֶף וָאֶלֶף,
הֵד-קוֹל שֶׁלְּאַחַר-בְּרֵאשִׁית, פְּלִיטֵי צְלִילִים עֲמוּמִים
אַחַר רְעָמִים וְסוּפוֹת אֲיֻמּוֹת בְּמֶשֶׁךְ שֶׁל תְּקוּפוֹת).
שֶׁמָּא אֵין אוֹתָהּ כַּוֶּרֶת אֶלָּא סֵמֶל-מִפְלֶצֶת,
וְיֵשׁ בָּהּ הֵד אַחֲרוֹן שֶׁל אַנְחוֹת אַחֲרוֹנִים… אוֹ אֶקְלֹט
צְלִילוֹ הָרִאשׁוֹן שֶׁל מֶרֶד מִתְעַתֵּד וּבָא לְהִסְתָּעֵר.
וְאוּלַי אֵין אוֹתָהּ כַּוֶּרֶת אֶלָּא סֵמֶל-מִפְלֶצֶת,
וְעוֹד נַגִּיעַ לְכָךְ… אוּלַי כָּמוֹהָ כְּמַנְגִּינוֹת
שִׁירֵי הַבָּאוֹת הַקָּמוֹת עָלֵינוּ, עַל אָדָם בָּאָרֶץ;
אוּלַי גַּם סוֹף הָאֱנוֹשׁוּת כֻּלָּהּ – כַּוֶּרֶת הָאָדָם.
אוּלַי פֹּה גַּם חֲזוֹן כָּל מַאֲמַצֵּי אֱנוֹשׁ וְתִקְווֹתָיו:
אֱמֶת – כַּמְּצֻוֶּה, בַּקָּו, בְּמִסְגֶּרֶת מִשְׁמַעַת-סַנְוֵרִים,
וְלָדוֹת בְּלֹא חִיּוּךְ שֶׁל אֵם, לְאֵין כָּל אַבְהוּת, כָּל אַמְהוּת,
הֵרָיוֹן עַל-פִּי צַו לַמְּעַבֵּר, הַבָּא עַל-פִּי בְרֵרָה
שֶׁל הַהַנְהָלָה הָרָאשִׁית, וְאוּלַי בִּזְרִיקָה בְּיַד מֻמְחֶה.
דּוֹדִי, אֱמָר-לִי בְּסוֹד, גַּלֵּה לִי מִפֶּה אֶל הָאֹזֶן:
מַה כָּאן, מַה בַּכַּוֶּרֶת – חֵרוּת הִיא זוֹ וְאִם עַבְדוּת,
כָּל הָעֲבוֹדָה, הֶעָמָל, לְשֵׁם קֵיבַת-הַכְּלָל הַנִּרְחֶבֶת?
מַה-יֵּשׁ בָּעוֹלָם – כְּלוּם חֵרוּת הָעַבְדוּת, אוֹ עַבְדוּת הַחֵרוּת?
דּוֹדִי, אֵינֶנִּי יוֹדֵעַ מַה בֵּין עַבְדוּת לְעַבְדוּת –
עַבְדוּת חֲמוֹרוֹ שֶׁל פִּנְחָס אוֹ עַבְדוּת עֶבֶד-עֲבָדָיו
שֶׁל שְׁתוּקִי-סְתוּמִי, לְהַבְדִּיל. אֱמָר-לִי, מַדּוּעַ
מָוֶת וְכִלְיוֹן-יְתוֹמִים לְכָל הָעֲנָקִים הַבּוֹדְדִים
וְשֶׁפַע וְחַיִּים לְרִבְבוֹת קְטַנֵּי-הַקְּטַנִּים הַשּׁוֹרְצִים?
מֶרְחַב הַפַּמְפָּה הַגְּדוֹלָה, אַלְפֵי מִילִין עַל אַלְפִין,
הוּא לֹא יִשָּׂא אֶת שֵׁבֶט הַמֵּגַתֶּרְיוֹן בִּתְחוּמוֹ;
וְזֶרֶם הַמִּיסִיסִיפִּי לֹא מָצָא לוֹ לַדִּפְּלוֹדוֹקוּס;
וּרְבָבוֹת כִּפְלֵי רְבָבוֹת שֶׁל נְמָלִים וּדְבוֹרִים
יִשְׁרְצוּ שָׁרֹץ עַל שַׁעַל וְטֶפַח-עַל-טֶפַח אֲדָמָה.
זֶה סֵמֶל קֵץ כָּל-בָּשָׂר. לְשֵׁם מָה? לְשֵׁם מָה, כִּי אֵדַע?
אָדָם-דְּבוֹרָה עוֹד יָקוּם, עוֹד חָזוֹן לְמוֹעֵד מוֹעֲדִים…
אַחַר שֶׁאָפְסָה וְכָלְתָה הַחַיָּה הָרָעָה בָּעוֹלָם:
פֶּתֶן וּפֶרֶס וּזְאֵב… וְהָאָדָם… – וְהָיָה זֶה יוֹרְשׁוֹ,
יוֹרֵשׁ הָאָרֶץ וּמְלוֹאָהּ. דּוֹרֵס יְכַלֶּה אֶת דּוֹרֵס,
וְדוֹרֵס-הַדּוֹרְסִים אֶת כֻּלָם, וְסוֹפוֹ יְכַלֶּה אֶת עַצְמוֹ.
וְהָיְתָה אַדְמָתוֹ יְרֵשָׁה לִבְנֵי-הַחֲרָקִים לְמִינָם,
לְחַכְמֵי הָרֶמֶשׂ בִּלְבַד: דְּבוֹרָה וּנְמָלָה וְעַפְרִית,
אַךְ מִהְיוֹתָם רִאשׁוֹנִים לְקַבֵּל הַתּוֹרָה הַגְּדוֹלָה:
תּוֹרַת הַקּוֹמוּנִיזְמוּס… הֲלֹא מְטֹרָף אָנֹכִי…
אוּלַי בַּחֲלִיפוֹת חֲלִיפוֹת שְׁנוֹת מֶרֶד וּמַהְפֵּכוֹת,
שְׁנוֹת שְׁפִיכַת דָּמִים כַּמַּיִם וְנַהֲרֵי נַחֲלֵי דְמָעוֹת,
נוּכַל נַגִּיעַ גַּם אָנוּ – גֶּזַע הָאָדָם – לְאוֹתוֹ
אֹשֶׁר שֶׁל מִשְׁטַר-דְּבוֹרִים, הָאֹשֶׁר הָאָיֹם, הָאָרוּר.
וּכְשֶׁנַגִּיעַ, מַה-יִּהְיֶה? אָז מַה-יִּהְיֶה – הֲרֵינוּ
רוֹאִים אוֹתוֹ הַמִּשְׁטָר, לְאַחַר שֶׁאֵלָיו הִגִּיעוּ,
הָיוּ לַעֲבָדִים! דִּבְשָׁם נִקַּח כָּל שָׁעָה –
וְכַטּוֹב בְּעֵינֵינוּ! נְחַבֵּר מִשְׁפָּחָה בְמִשְׁפָּחָה,
יַעַן זֶה טוֹב לְמִשְׁקֵנוּ, לְהַרְבּוֹת רְוָחִים וּרְוָחִים;
מַלְכָּה נָמִיר בְּמַלְכָּה, בִּ“רְעוּתָהּ הַטּוֹבָה מִמֶּנָּה”,
מַמָּשׁ כַּכָּתוּב… וְעַכְשָׁו – עַכְשָׁו, אִם נִרְצֶה, נְשַׁתֵּף
מַלְכָּה לְמַלְכָּה, כִּי הִנֵּה בְיָדֵנוּ מִקְנֵנוּ הַמְּעוֹפֵף.
וְיֵשׁ לִי עוֹד חָזוֹן מְאֹד אָיֹם לְיָמִים וּלְעָתִיד מְאֹד רָחוֹק…
ג. הָעֵצָה
וּפַעַם סָח לִי הַבָּחוּר: – יָדַעְתָּ, הָיִיתִי בְּרוּסְיָה
חַיָּל בִּגְדוּדֵי דֵנִיקִין? לֹא שֶׁגֻּיַּסְתִּי, חָלִילָה,
הַגַּע בְּעַצְמְךָ, דּוֹדִי, מֵרָצוֹן נִכְנַסְתִּי – מִתְנַדֵּב,
דָּבֵק הָיִיתִי בָּעִקָּר: אַחַת וּבִלְתִּי נֶחְלֶקֶת.
– “יִיַּשַּׁר כֹּחֶךָ” – עָנִיתִי. וְהַבָּחוּר מַמְשִׁיךְ בַּדִּבּוּר:
– עוֹד הַרְבֵּה זְמַן גַּם לְאַחַר מַעֲשֵׂה בַּלְטָה, פְּרוֹסְקוּרוֹב,
וְכוּלֵי, וְכוּלֵי, עַד… עַד שֶׁנִּתְיָאַשְׁתִּי מִלְּבָנִים.
וְשׁוּב נִכְנַסְתִּי לְגִיּוּס – בְּקַלְגַּסָּיו שֶׁל טְרוֹצְקִי,
אֵצֶל מַעְבְּרוֹת טְשׁוּנְגַּר בַּצָּבָא הָאָדֹם, שָׁמָעְתָּ?
– “תֵּיתֵי לְךָ, בֵּן יַקִּיר, שָׁמַעְתִּי מְסַפְּרִים, יָדַעְתִּי” –
לוֹ עָנִיתִי – "וְעַכְשָׁו מָה אַתָּה, אָדֹם אוֹ לָבָן?
מַשְׁמָע, כֻּלְּךָ תְּכֵלֶת? לְמַלֵּא כָּל צֶבַע בְּדֶגֶל
אַבָּא מִיקוֹלַא הַצַּאר?…" עָנָה לִי: – "כֵּן, סָבוּרְנִי,
לָבָן וּתְכֵלֶת מִכָּאן, וְאָדֹם מִכָּאן, שֶׁמָּא לֹא כֵן?"
– “הֵן בִּידִידוּת אָנוּ מִתְוַכְּחִים” – עָנִיתִי לוֹ אָנִי –
"אֶלָּא אָנֹכִי בְּכָךְ: הַלָּבָן הוּא חִוֵּר, וּמַהֵר
יַחְלֹף כָּלִיל וְעָבַר, מִצְטַעֵר אֲנִי עַל הָאֹדֶם.
זִוּוּג שְׁנֵי אֵלֶּה קָשֶׁה לִי, גַּם לְךָ, רְחִימָאִי,
כְּמוֹ שֶׁנֶּאֱמַר בַּתּוֹרָה הַקְּדוֹשָׁה שֶׁלָּנוּ, וְכָתוּב:
‘וַיִּתְרוֹצְצוּ הַבּוֹנִים’ – אוֹי וַאֲבוֹי לָהּ לְאִמָּא!
וְרוֹאֶה אֲנִי, גַּם בְּךָ עֲדַיִן מִתְרוֹצְצִים הַבָּנִים".
– "אָכֵן, דּוֹדִי, מִתְרוֹצְצִים, וְהֵיאַךְ מִתְרוֹצְצִים לְעִתִּים!
– “לֵךְ וְאָהַבְתָּ בַּחוּרָה…” – יֵשׁ לִי בַּחוּרָה… אָהַבְתִּי.
– "אַל תְּהִי נִכְנַס לִדְבָרָי… נְטַע לְךָ עֵץ, וְשׁוּב תִטַּע.
מִי שֶׁנָּטַע לוֹ אִילָן בָּאָרֶץ, פֹּה יַכֶּה שָׁרָשִׁים,
הוּא גּוּפוֹ יַכֶּה שָׁרָשִׁים עוֹד טֶרֶם יַשְׁרִישׁ הָאִילָן.
מַאֲפִיל אוֹתוֹ הָעֵץ עַל כַּמָּה וְכַמָּה טְלָאִים.
אֵין זֹאת לְךָ אוּקְרַאִינָה, שֶׁאָדָם כּוֹרֵת הַזְּמוֹרָה
מִן הָעֲרָבָה הַיְּרֻקָּה וְנוֹעֵץ אוֹתָהּ בַּקַּרְקַע;
עַד שֶׁהוּא פּוֹנֶה לְכָאן, עַד שֶׁהוּא פּוֹנֶה לְהָתָם –
אִילָן מְלַבְלֵב לְפָנָיו… פֹּה הָבֵן תָּבִין לָדַעַת
צַעַר גִּדּוּל שְׁתִילִים וְתִלְמַד בְּעַל פֶּה יָפֶה יָפֶה
תְּפִלּוֹת גֶשֶׁם וָטָל. תְסַקֵּל וְתַעְדֹּר וְתַשְׁקֶה,
תִּירָא מִצִּנָּה בַלַּיְלָה וְיוֹמָם מֵחַמָּה יוֹקֶדֶת,
יוֹם וְגַם לַיְלָה לְךָ יִהְיוּ מִשְׁמֶרֶת מִפֶּרֶא עֲרָבִי,
שֶׁמָּא יָבוֹא יַעַקְרֶנּוּ. כְּבֵן לְךָ יִיקַר הָאִילָן.
עַד שֶׁזֶּה הוֹלֵךְ וְגָדֵל יְטֻשְׁטַשׁ חֲלוֹם הַקּוֹמוּנָה.
אֶלָּא צָרִיךְ שֶׁתִּהְיֶה לְעוֹלָם קָרוֹב אֵלֶיהָ,
דַּוְקָא קָרוֹב אֵלֶיהָ. צֵא וְאַרְאֶךָּ קוֹמוּנָה.
לֹא בְּעִיּוּן סְתָם וְיָפֶה עַל גַּבֵּי הַסֵּפֶר,
אֶלָּא קַיֶּמֶת וְחַיָּה, וְאֵין לָהּ וִתּוּרִים וְהִסּוּסִים,
אָכֵן קוֹמוּנָה כַּנֶּאֱמָר. הִנֵּה כַּוֶּרֶת שֶׁל דְּבוֹרִים.
צֵא מִקִּבּוּצְךָ, הִתְלַוֵּה עִמִּי, וְנִהְיֶה שֻׁתָּפִים.
זָקוּק אֲנִי לְשֻׁתָּף וְיָאֶה לִי אָתָּה; כָּל אָדָם,
עַד שֶׁהוּא שׁוֹגֶה בַּחֲלוֹמוֹת, טָהוֹר לְבָבוֹ וְיָשָׁר.
כְּלָל זֶה נְקֹט בְּיָדֶךָ: כַּוֶּרֶת לְעוֹלָם עוֹמֶדֶת
עַל הַנִּקָּיוֹן בִּלְבַד. וְיִהְיוּ בְגָדֶיךָ נְקִיִּים,
נְקִיָּה תְהִי הַכַּוֶּרֶת, וְהָיָה נָקִי לְבָבֶךְ.
חָכְמַת דְּבוֹרִים – שֶׁהֵן מַרְגִּישׁוֹת גַּם בִּכְגוֹן אֵלֶּה.
לָמָּה אַתָּה מִצְטַחֵק? שְׁאַל כַּוְרָנִים וָתִיקִים.
כַּוְרָן שֶׁכֶּתֶם עַל נַפְשׁוֹ עֲדֶן לֹא רָאָה מֵעוֹלָם
סִמָּן שֶׁל בְּרָכָה בְּמִכְוַרְתּוֹ. אֵיךְ יוֹדְעוֹת הַדְּבוֹרִים וְכֵיצַד?
זֹאת אֵינִי יוֹדֵעַ – כְּלוּם כְּבָר הַכֹּל כֹּה מְפֹרָשׁ
בְּאוֹתָהּ מְדִינָה נְבוֹנָה, שׁוֹמֶרֶת עַל חֻקֵּי בַרְזִלָּהּ?
כַּוְרָן, שֶׁדְּבוֹרִים מְחַבְּבוֹת אוֹתוֹ וּנְחִילוֹ פּוֹרֵחַ –
מְשׁוֹרֵר בְּמִקְצָת; וְתֹאמַר: בְּמִקְצָת שֶׁבְּמִקְצָת גַּם בַּטְלָן?
יְהִי כִדְבָרֶיךָ; אַךְ בַּטְלָן לֹא תָמִיד מַשְׁמָעוֹ בִּישׁ-גַּדָא.
וְיֵשׁ לְךָ טַעֲנוֹת וּמַעֲנוֹת? גַּם לִבִּי זָב דָּמִים… יָדַעְתִּי.
בּוֹנִים מַלְאָכִים לֹא הָיוּ בָּעוֹלָם מֵעוֹלָם – וְאֵינָם,
אֶלָּא בָּשָׂר-וָדָם; וְיָפֶה כָּל בִּנְיָן אַךְ לְאַחַר
שֶׁתַּעֲבֹרְנָה שְׁנוֹת בִּנְיָן וְחֶבְלֵי בִנְיָן יַחֲלֹפוּ.
עַד שֶׁבּוֹנִים הַבַּיִת – הַסְּחִי וְהַמָּאוֹס לוֹ סָבִיב,
אַשְׁפָּה וּסְרִיחָה מַסְרִיחָה, הַטִּיט וְהַבֹּץ וְהַשְּׁבָבִים.
פִּגוּם מְכַסֶּה עַל יָפְיוֹ, וְקַבְּלָנִים-עֲלוּקוֹת זְרִיזִים
כְּבָר מַרְוִיחִים בַּבִּנְיָן; עַד שֶׁנִּכְנַסְתָּ בּוֹ אַתָּה,
נְמָלִים מַשְׁחִירוֹת זְעִירוֹת נוֹטְלוֹת לְקִנָּן הָאָפֵל
כָּל אֲשֶׁר נִתָּן לִנָּטֵל, וּזְבוּבֵי-הַחוֹל בּוֹ מְקַנְנִים
לָמֹץ דָּמֶיךָ הַצְּעִירִים – עַד שֶׁתִּשְׁלַם הַמְּלָאכָה".
וְעִם הַבַּחוּרָה דִּבַּרְתִּי, עִם בַּחוּרַת שֻׁתָּפִי:
“תִּהְיִי לוֹ וְיָלָדְתְּ…” – אֲנִי… אֲנִי… הוּא אֵינוֹ רוֹצֶה –
עוֹנָה לִי הַבַּחוּרָה. וּבְכֹבֶד-רֹאשׁ לָהּ אָמָרְתִּי"
– "מָה אֵינוֹ רוֹצֶה! מַה מֵּבִין גֶּבֶר בִּדְבָרִים כָּאֵלֶּה!
הוֹלֵךְ הוּא אַחֲרֵי הָאִשָּׁה, כְּאוֹתוֹ סוּס עִוֵּר בַּשּׁוּחָה".
– אוּלָם הַבַּעַל הוּא רֹאשׁ, וְהָאִשָּׁה אֵינָהּ אֶלָּא צַוָּאר…
– "טִפְּשָׁה מְטֻפֶּשֶׁת כְּמוֹתֵךְ! הִיא צַוָּאר לְגַבֵּי הַבַּעַל:
אֶל אֲשֶׁר פּוֹנֶה הַצַּוָּאר הוֹלֵךְ הָרֹאשׁ… לֹא תָבִינִי?
אִשָּׁה חֲכָמָה עוֹשָׂה תָמִיד רְצוֹנוֹ שֶׁל בַּעְלָהּ,
אֶלָּא שֶׁבַּעֲלָהּ רוֹצֶה לְעוֹלָם אֲשֶׁר הִיא חֲפֵצָה.
כְּלָל זֶה נִקְטִי בְּיָדֵךְ: אֵשֶׁת-חַיִל נְבוֹנָה
הִיא הַמּוֹשֶׁלֶת בַּבָּיִת; אַךְ כְּדֵי לָצֵאת יְדֵי בְרִיּוֹת,
הַמַּאֲמִינִים, שֶׁהֵם, הַגְּבָרִים, מַנְהִיגִים הַמֶּשֶׁק,
וַאֲשֶׁר אֵין לָהֶם אֵמוּן אֶלָּא בְּזוּג מִכְנְסָיִם, –
וְגַם תַּרְנְגוֹלִים, הַנּוֹשְׂאִים עַל רֹאשָׁם כַּרְבֹּלֶת גְּדוֹלָה,
רוֹאִים פְּגִיעָה בִכְבוֹדָם שֶׁאִשָּׁה מְבִינָה כְמוֹתָם,
הִיא אֶת בַּעֲלָהּ מַכְתֶּרֶת כְּתָרִים, אַךְ לָהּ הַמְּלוּכָה.
ד. הַדְּבוֹרִים שֶׁלָּנוּ
סָח לִי הַבָּחוּר: – בֹּא אִתִּי וְאַרְאֶה לְךָ גַם אָנֹכִי
דְּבוֹרִים מֵאֵלֶּה שֶׁלָּנוּ וּמִן הַכַּוֶּרֶת שֶׁלָּנוּ.
וַהֲבִינוֹתִי מִיָּד, כִּי לֹא לָצוֹן חָמַד הַנָּעַר.
וְהוּא הֱבִיאַנִי אֶל בַּיִת, מֵאוֹתָם הַבָּתִּים הַקְּטַנִּים,
אֲשֶׁר רָאִיתִי וְיָדַעְתִּי בְּכָל הַקִּבּוּצִים הַצְּנוּעִים.
גִּנָּה כְּלַפֵּי הָרְחוֹב, מֵעֵין גָּדֵר קְטַנָּה מִלְּפָנָיו,
מִינֵי צַבָּרִים מִצְטָרְפִים לְצִדּוֹ לִהְיוֹת לוֹ גִּנָּה,
מִינֵי עֲצִיצִים יְבֵשִׁים לְמֶחֱצָה, מֵאֵלֶּה הַמְּצוּיִים,
בֶּרֶז עוֹמֵד וּמְטַפְטֵף טִפִּין וּבִצָּה קְטַנְטֹנֶת,
נִתְקְלוּ בָּנוּ בַּפֶּתַח שְׁנַיִם יְלָדִים תִּינוֹקוֹת,
אֶחָד בֶּן חָמֵשׁ וְשֵׁנִי בֶן-שֶׁבַע, עֲרֻמִּים לְמֶחֱצָה.
– “אִמָּא, אִמָּא אַיֶּהָ?” – מֵאֲחוֹרֵי הַבַּיִת… כּובֶסֶת.
סַרְנוּ אַחֲרֵיהֶם אֶל עֵבֶר הֶחָצֵר הַקְּטַנָּה, שָׁם עָמְדָה
אִשָּׁה כַּרְסָנִית מַזְקִינָה בְּגִלּוּי רַגְלַיִם בְּצֵקוֹת
עַל עֲרֵבָה שֶׁל פַּחִים מְלֵאָה מַיִם מְזֹהָמִים
מַעֲלָה קֶצֶף סַבּוֹן עַל כָּל גְּדוֹתֶיהָ הַגְּבוֹהוֹת,
וַעֲרֵמַת לְבָנִים גְּדוֹלָה עַל קְרָשִׁים לְיָדָהּ.
רֹאשָׁהּ נָעוּץ בְּמִטְפַּחַת אֲדֻמָּה וְקֶשֶׁר לָהּ בּוֹלֵט,
נוּסַח אִכֶּרֶת בְּרוּסְיָה, נוּסַח חֲלוּצָה בָּאָרֶץ,
מְגַלָּה צַוָּאר מְשֻׁלָּשׁ, מְצָרֵף קֶמֶט אֶל קֶמֶט.
קְוֻצָּה מְבַצְבֶּצֶת וְנוֹפֶלֶת עַל רֹחַב הַמֵּצַח הַנָּמוֹךְ,
קְוֻצָּה מְבַצְבֶּצֶת וּבוֹלְטָה עַל-גַּבֵּי כְתֵפַיִם מַשְׁמִינוֹת,
תַּבְנִית זְנַבְנַבּוֹ שֶׁל עַכְבָּר – עֲלוּבָה, אֲפוֹרָה מִשֵּׂיבָה.
קִבְּלָה שָׁלוֹם וְהֶחֱזִירָה, הִסְתַּכְּלָה בִי רֶגַע וְשָׁבָה
אֶל הָעֲרֵמָה הַלֶּחָה. – “וְיוֹסֵף אַיֵּהוּ?” – שְׁאֵלָהּ
בֶּן-לְוָיָתִי הַבָּחוּר.  “הוּא יָשׁוּב תֵּכֶף, חַכּוּ לוֹ”.
שְׁנֵינוּ נִכְנַסְנוּ לַבַּיִת וְעַד שֶׁאָנֹכִי שׁוֹלֵחַ
עֵינַי לְכָאן וּלְכָאן וּבוֹחֵן וּבוֹדֵק הַבַּיִת,
נִמְצָא בַּחוּרִי זֶה כָּרוּךְ לַשִּׁדָּה הַצְּהֻבָּה, שֶׁעָמְדָה
סְמוּכָה לַכֹּתֶל הַתִּיכוֹן חֲסַר-הַחַלּוֹנוֹת, וְנָטַל
תְּמוּנָה עוֹמֶדֶת בָּאֶמְצַע, יְשָׁנָה וְדֵהָה מִשֶּׁמֶשׁ,
וְשִׁמְּשָׁה מַה שֶּׁשִּׁמְּשָׁה לַזְּבוּבִים שֶׁלֹּא לְטוֹבָתָהּ.
תַּבְנִית יַלְדֹּנֶת נֶחְמָדָה בְּפִעוּר עֵינַיִם עַלִּיזוֹת.
פֶּה תַאֲוָנִי פָּתוּחַ לְמֶחֱצָה, וְכֻלָּהּ אוֹמֶרֶת
בַּת מְפֻנֶּקֶת עַקְשָׁנִית. נְתוּנָה בְּשִׂמְלָה שֶׁל קַיִץ,
גִּזְרָה טוֹבָה וּבְטָעַם. – "יְעַיֶּן-נָא, דּוֹדִי, בַּתְּמוּנָה.
זוֹהִי כּוֹבֶסֶת הַלְּבָנִים לִפְנֵי עֶשְׂרִים שָׁנָה, לֹא יוֹתֵר.
כְּלוּם אֵינְךָ מַכִּיר בְּכֹבֶד הַנְּחָשִׁים הַשְּׂרֻקִּים הַלָּלוּ,
בָּעֲטָרָה מְשֻׁלֶּשֶׁת שֶׁעִטְּרוּ לְרֹאשָׁהּ הַזָּעִיר?
אוֹתָם עַמּוּדֵי-שֵׁשׁ צְנוּעִים, הַקַּלִּים בִּמְחוֹלוֹת וּזְרִיזִים,
כָּלוּ מֵעֶמְדָה זְקוּפָה, בָּצְקוּ בַּצֶּקֶת מַחְפִּירָה.
אֵלֶּה יָדַיִם עֲנֻגּוֹת, מַה הָעֲבוֹדָה תְּבַצַּעְנָה?
אֵי הֵם הַשְּׁבִילִים הַנָּאִים שֶׁבַּסּוּדֵטִים, עֲלֵיהֶם
רַגְלָהּ הַזְּעִירָה לֹא דָּרְכָה, לֹא יָצְאָה בְּמָחוֹל בְּקַזִּינוֹ
לְעֵינֵי הַקָּהָל הַסּוֹקֵר, בַּטְלָנֵי כָּל אֻמּוֹת הָעוֹלָם?
וְאַיֵּה הַמָּקוֹם הַנֶּחְמָד שֶׁבָּרִיבְיֵרָה וְכָל תְּחוּמָהּ
שֶׁל “הַגָּדָה הַכְּחֻלָּה”, לְפִטְפּוּט גַּלֵּי יָם הַתִּיכוֹן,
אֲשֶׁר בְּחוֹלָהּ הַמְּצֻחְצָח לֹא טָבְעָה מַטְבְּעוֹת כַּף-רַגְלָהּ,
עַד שֶׁבָּאָה הָרוּחַ… מֵאַיִן בָּאָה? הִיא בָּאָה!
אַבָּא הַכְּרֵסָן הַגּוּץ, הַמּוֹנֶה לִשְׁטָרוֹת וּלְרִבִּית,
הוּא לֹא הִשְׁרָה עָלֶיהָ, גַּם אִמָּא, הַטִּפְּשָׁה הַטּוֹבָה,
אֲשֶׁר לֹא דָּאֲגָה, אֶלָּא לַבְּשָׂרִים אֲשֶׁר עָלֶיהָ
וְלַאֲשֶׁר בָּא מִן הַסִּיר – לֹא הִיא אֲשֶׁר אָצְלָה מֵרוּחָהּ.
וְהִנֶּהָ הַבַּת הָעֲנֻגָּה בַקִּבּוּץ הֶעָנִי בְּיוֹתֵר,
עוֹבֶדֶת, מוֹשֶׁכֶת בָּעֹל, רְעֵבָה, רוֹעֶדֶת מִצִּנָּה,
גַּם קוֹדַחַת לִפְרָקִים, רוֹקֶדֶת “הוֹרָה” מַשְׁכִּירָה,
שְׁקוּעָה בְּעִסְקֵי הַכְּלָל, נְתוּנָה-מְסוּרָה לַ“חֶבְרָה”.
אַךְ בְּהִתְנַחֵל הַקִּבּוּץ – וְהִיא לֹא רָצְתָה לִפָּרֵד
מִן הַ“חֶבְרָיָה” הַטּוֹבָה, בָּהּ דָּבְקָה בְּנַפְשָׁהּ וּבְלִבָּהּ,
גָּמְרָה לְהִנָּשֵׂא לֶחָבֵר, וִיהִי מִי שֶׁיִּהְיֶה – תִּנָּשֵׂא,
וּבִלְבַד שֶׁלֹּא לָצֵאת, שֶׁלֹּא לְהִנָּתֵק מֵ“חֶבְרָה”.
גַּם לֹא הָיְתָה לָהּ בְּרֵרָה לְמִי לְהִנָּשֵׂא – וְנִשְּׁאָה
לְאִישׁ לֹא-תֹאַר, לֹא הָדָר, לֹא צָעִיר, גַּם לֹא פִקֵּחַ –
וּבִלְבַד שֶׁתִּשָּׁאֵר. וְתָבַע מִמֶּנָּה הַ“בַּעַל”
אֶת אֲשֶׁר תָּבַע – מֵאִשְׁתּוֹ, מִתְּחִלָּה בְּחִבָּה יְתֵרָה,
בְּמֶתֶק-שְׂפָתָיִם, בְּפִנּוּק – כְּכָל אֲשֶׁר יָדַע לְהָבִין.
אַחַר – כְּבָר תָּבַע בְּפֶה… וְאִלּוּ שְׂפָתַיִם לַכֹּתֶל,
וְאִלּוּ הָיָה הַכֹּתֶל הוֹלֵךְ רָכִיל וּמְסַפֵּר,
כַּמָּה הָיָה מְסַפֵּר עַל אוֹתוֹ הַיָּגוֹן הַשּׁוֹתֵק,
אוֹתוֹ הַיֵּאוּשׁ הָאָיֹם וְאוֹתָן הַדְּמָעוֹת הַחַמּוֹת,
אֲשֶׁר הִרְטִיבוּ הַכָּר, עַל אוֹתָן אֲנָחוֹת, שֶׁרָצוּ
לְהִתְפָּרֵץ בְּקוֹל וּבְעֻבֵּי מַגֶּבֶת נֶחְנָקוּ,
שׂוּמָה בַּפֶּה לְהֵחָנֵק… הָיָה מְסַפֵּר עַל לֵילוֹת,
לֵילוֹת-מַחֲשַׁכִּים אֲרֻכִּים, וְעַל אִשָּׁה שֶׁהָיְתָה חוֹבֶטֶת
רֹאשָׁהּ הַנָּאֶה הַצָּעִיר בְּכָתְלֵי הַצְּרִיף הַמְּעֻרְטָלִים,
אֵיךְ הָיוּ צוֹבְטוֹת כַּפֶּיהָ בְּאֶצְבָּעוֹת שֶׁל מְטֹרֶפֶת
אֶת שְׁדֵי-הַבַּהַט הַגְּמִישִׁים וְתִפְאֶרֶת הַיָּרֵךְ הַוְּרֻדָּה,
כְּדֵי לְהַכְנִיעַ בְּשָׂרָהּ, הַמּוֹחֶה מְחָאָה אִלֶּמֶת
וְאֵינוֹ רוֹצֶה לְוַתֵּר עַל קָרְטוֹב-הַיֹּפִי בַּחַיִּים;
צוֹבְטוֹת וְחוֹזְרוֹת וְצוֹבְטוֹת, כְּדֵי לְהַשְׁקִיטוֹ מֵאוֹתוֹ
שְׁאַט-הַנֶּפֶשׁ הַגָּדוֹל וְאוֹתָהּ הַבְּחִילָה הַגְּדוֹלָה…
אֶפֶס נִכְנָעָה – וַתַּהַר. וַתַּהַר אַךְ לְשֵׁם פִּצּוּי
גּוּפָהּ הַמְּעֻנֶּה, הַמְּחֻלָּל… וַתַּהַר בַּשּׁנִיָּה, בַּשְּׁלִישִׁית…
וְיָמִים בָּאִים וְחוֹלְפִים וְשִׁמְשָׁהּ שֶׁל אֶרֶץ יִשְׂרָאֵל
וְשִׁלְהֵי-דְקַיְטָא וְחַמְשִׂינִים הוֹלְכִים מַשְׁזִיפִים פָּנֶיהָ,
מְיַבְּשִׁים, מַשְׁחִירִים, מַכְעִירִים… נְטִיעָה וְנִכּוּשׁ וְעִדּוּר
הוֹלְכִים וְכוֹפְפִים קוֹמָתָהּ, וּבְקָרִים עִם צְפִירָה מֻקְדֶּמֶת
בְּרִפְתָּהּ שֶׁל פָּרָה חוֹלֶבֶת מוֹצְצִים לְשַׁדָּהּ הָרַעֲנָן.
יֶתֶר הָרֶפֶת הוֹבִישָׁה הַכְּבִיסָה עַל גַּבֵּי עֲרֵבָה
וְיֶתֶר הַכְּבִיסָה סָחֲטָה הַגִּנָּה הַיְּבֵשָׁה וְהַתִּעוּל,
וְיֶתֶר הַתִּעוּל – הַיְּלָדִים הֶחָשִׁים בְּבִטְנָם הַנְּפוּחָה.
הַכֹּל, הַכֹּל הִקְרִיבָה לַמֶּשֶׁק, לַקִּבּוּץ, לְרַעְיוֹן:
יָפְיָהּ, אֲבִיבָהּ, כָּל כֹּחָהּ, כָּל נַפְשָׁהּ עִם כָּל מְאֹדָהּ.
הִנֵּה הִיא לְפָנֶיךָ הַדְּבוֹרָה, הַטְּהוֹרָה, הַקְּדוֹשָׁה,
אַחַת הַדְּבוֹרִים שֶׁלָּנוּ…
וְעוֹד דְּבוֹרָה אַחַת הֶרְאָנִי.
פֶּתַח שֶׁל רֶפֶת פָּתוּחַ; עֲגָלָה עוֹמֶדֶת בַּפֶּתַח.
שְׁנַיִם שְׁוָרִים בְּנֵי-בָקָר רְתוּמִים אֶל גַּבֵּי הַכֶּלִי
בְּמוֹשְׁכוֹת חֲבָלִים יְשָׁנִים, וְאוֹתָן הַמּוֹשְׁכוֹת נְתוּנוֹת
בְּכַפּוֹת יָדַיִם, בְּחִינַת יְדֵי-עֵשָׂו, שֶׁל גֶּבֶר לֹא-צָעִיר.
וְהַכַּפַּיִם רְחָבוֹת, נִקְשׁוֹת, חֲרוּשׁוֹת חֲרִיצִים,
וְאֶצְבְּעוֹתֵיהֶן כְּבֵדוֹת, יַבֶּלֶת עַל גַּבֵּי יַבֶּלֶת,
פַּרְצוּף הַפָּנִים – דְּלַעַת – עֲגֻלִּים, שְׁזוּפִים מִשֶּׁמֶשׁ,
זְרוּעִים קוֹצִים מַלְבִּינִים זְעֵיר שָׁם זְעֵיר שָׁם, וְקָרַחַת
פָּשְׂתָה בֵּין שֶׁטַח לְשֶׁטַח שֶׁל שְׂעָרוֹת אֲדֻמּוֹת כִּנְחֹשֶׁת,
אַךְ הָעֵינַיִם הַטּוֹבוֹת מַבִּיטוֹת מִתַּחַת לְרִיסִים
צְהֻבִּים עֲבֻתִּים, כְּעֵינֵי יֶלֶד שׁוֹקֵט וּמָתוּן.
כָּל הַגּוּף מִתְמַתֵּחַ בְּשֶׁפַע שֶׁל שְׁרִירִים מוּצָקִים
וְכֹחַ אֵיתָנִים, גְּמוּל קַרְקַע אֶרֶץ יִשְׂרָאֵל, הַגְּדֵלָה
טְרָשִׁים בִּתְחוּם הֲרָרֶיהָ וְגֶזַע הַזַּיִת הָעִקֵּשׁ,
אֲשֶׁר כָּל זֶרֶת וָזֶרֶת בְּבִנְיָן הַגֶּזַע מְעִידָה
עַל הַמִּלְחָמָה הַכְּבֵדָה עִם רוּחַ וּמַיִם וָתֶלֶם.
עָמְדוּ הַשְּׁוָרִים רְתוּקִים בְּאוֹתָהּ הַכַּף הַמָּרְחֶבֶת,
צְמוּדִים אֶל מוֹט-הָעֲגָלָה, וְעָמַד הַגֶּבֶר בְּכָל-כָּבְדוֹ
אוֹתָהּ עֲמִידָה מוּצֶקֶת שֶׁל בְּרוֹנְזָה בְּמִקְשֵׁה תִּפְאַרְתָּהּ.
“שָׁלוֹם לְךָ!” בֵּרְכָהוּ הַבָּחוּר, וְנַעֲנָה: “שָׁלוֹם!”
– "שׁוּב אַתָּה כָּאן בֵּין הַצְּעִירוֹת, בְּמֶשֶׁק יְפוֹת-הָעֵינַיִם?
רַוָּק זָקֵן שֶׁכְּמוֹתְךָ – רְאֵה הִשָּׁמֵר לְנַפְשֶׁךָ!"
חִיֵּךְ הַלָּהּ: – "וְכִי מַה? הוֹלֵךְ אָנֹכִי וּמַזְקִין,
הֶעֱבִירוּנִי לְכָאן, חָזִית הָעֲבוֹדָה הַקַּלָּה".
– “מָתַי תִּבְנֶה לְךָ בַּיִת?” – "וְלָמָּה לִי בַּיִת, הַגִּידָה.
הַבֵּט, כַּמָּה לִי בָנוֹת, אֲנִי הֶעֱמַדְתִּי בְּלִי טִרְחָה
וּבְלִי צַעַר גִּדּוּל בָּנִים. אֵין פְּנַאי, רְחִימָאִי – עֲבוֹדָה!"
וּכְשֶׁעָבַרְנוּ עָלָיו וַיֹּאמֶר הַבָּחוּר: "רָאִיתָ
אוֹתוֹ גַּס-גּוּף וְגַס-רוּחַ? בְּוַדַּאי אָמַרְתָּ: גַּס-רוּחַ.
הָבָה אֲסַפְּרָה לְךָ עַל אוֹדוֹת הָאִישׁ שֶׁרָאִינוּ:
בְּנוֹ שֶׁל דַּיָּן בְּעִיר… בִּתְחוּם הַמּוֹשָׁב, וְאִמּוֹ
אֵשֶׁת חַיִל, חֶנְוָנִית, מְפַרְנֶסֶת בְּנֵי-בֵיתָהּ בְּכָבוֹד,
בְּרֶוַח נָקִי, הַבָּא מֵחֲנוּת לְמִמְכַּר מְלִיחִים.
כָּל הַבַּיִת אַךְ בָּנוֹת, עַד נוֹלַד הַלָּה, הַ“בֵּן-יָחִיד”,
בֶּן-זְקוּנִים מְפֻנָּק, זָעִיר, מַכִּישׁ בְּקַרְסֻלָּיו,
צָמוּד לְבֶטֶן נְפוּחָה וְדַל-שׁוֹקַיִם וְקִבֹּרֶת,
אֲשֶׁר פִּגֵּר בְּלֶכְתּוֹ וְהֵבִיא שִׁנַּיִם לִשְׁנָתוֹ.
רַק הָעֵינַיִם הַקְּטַנּוֹת הִבִּיטוּ בְּבִינָה יְתֵרָה
תַּחַת הַמֵּצַח הַגָּדוֹל, הַנֶּעְטָר שְׁתֵּי בְלִיטוֹת עֲצָמוֹת
לְבִנְיָן גֻּלְגָּלְתּוֹ הַגְּדוֹלָה הַשְּׁטוּחָה כְּלַפֵּי הָעֹרֶף.
אֶפֶס בֶּן-שָׁלֹשׁ כְּבָר שֵׂרַךְ אֶת דַּרְכּוֹ הַחֶדְרָה וְיָדוֹ
זָזָה בְּיַד הַ“בֶּהֶלְפֶר”, הַמְּאַסֵּף אֶת עֵדֶר הַמְּלַמֵּד,
פָּסַע מְתוּנוֹת, תַּבְנִית עַכָּבִישׁ גַּמְלוֹנִי, וּמַטֶּה
בְּיָדוֹ, לָבוּשׁ מִכְנְסָיִם וְסֶדֶק מֵאֲחוֹרֵיהֶם,
מִלֵּא אֶת כְּרֵסוֹ הַגְּדוֹלָה בְּתוֹרָה וּבְכָל אֲשֶׁר מִלֵּא,
בְּנוֹ שֶׁל דַּיָּן וְדַיָּן בְּעֶזְרַת הַבּוֹרֵא לְהַבָּא.
עֶלֶם בֶּן שְׁבַע עֶשְׂרֵה שָׁנָה יָבֵשׁ וִירַקְרַק, כְּאוֹתוֹ
לוּלָב דְּאֶשְׁתָּקַד, הִתְהַלֵּךְ הָעִלּוּי הַנּוֹדָע לִתְהִלָּה,
פֶּרַח שַׁעֲשׁוּעִים לְשַׁדְכַן-הַמְּדִינָה, הַמְּחַכֶּה לִשְׁעָתוֹ,
גָּדַל וַיַּעַל וַיִּפְרַח, גַּאֲוַת אָבִיו וְאִמּוֹ,
תִּקְוַת חוֹבְשֵׁי בֵית-מִדְרָשׁ, קִנְאַת אָבוֹת-אִמָּהוֹת.
פִּתְאֹם שְׁמוּעָה בָּעִיר, כִּי סְטָרוֹ עַל לֶחְיוֹ בָּרַבִּים
אָבִיו הַדַּיָּן הַזָּקֵן עַל חֵטְא שֶׁחָטָא בִּקְרִיאָה.
וַעֲבֵרָה גּוֹרֶרֶת עֲבֵרָה גְדוֹלָה הֵימֶנָּה,
הֵצִיץ וְנִפְגַּע, וְהָיָה צִיּוֹנִי – תִּפְאֶרֶת בַּחוּרִים,
כְּבָר רָאָהוּ מְטַיֵּל בָּרְחוֹב, בְּפַרְהֶסְיָה, עִם בָּנוֹת,
הוּא מִתְוַכֵּחַ עִם פִּרְחֵי הַ“בּוּנְד”: דַּנְטִיסְטִים וּמְיַלְּדוֹת,
עִם מְשֻׁלָּחָיו הַמֻּמְחִים, אַדִּירֵי הַלָּשׁוֹן הַשְּׁנוּנָה,
אֵשׁ וְגָפְרִית בִּגְרוֹנָם וּפְסוּקִים שֶׁל פּוֹסְקִים אַחֲרוֹנִים.
פָּרְחָה עֲטֶרֶת עִלּוּיִים, פָּרְחָה הַנְּדוּנְיָה הַשְּׁמֵנָה,
כִּסֵּא-דַיָּנִים לְהַבָּא וּתְהִלַּת רַבָּנִים גְּאוֹנִים;
וְאוֹתוֹ הַקִּבּוּץ הֶעָנִי, אֲשֶׁר סִפְּחָהוּ בָּאָרֶץ,
הוּא לֹא יָדַע מַה עִלּוּי, מַאי קָא מַשְׁמַע לָן שֵׁם זֶה,
אֶלָּא כִּנָהוּ “אַלּוּף”, עַל מֶה וְעַל מָה, מִי יוֹדֵעַ?
נִסְפַּח אֵלָיו הַשֵּׁם, נִסְפַּח וְשׁוּב לֹא עֲזָבוֹ,
אוּלַי דַּוְקָא מִפְּנֵי שֶׁלֹּא הָיְתָה לוֹ סִבָּה נְכוֹנָה.
אֶפֶס הוּא עַצְמוֹ הָיָה עֶבֶד הַכְּלָל בְּכָל לִבּוֹ,
אֵין לְךָ קְשִׁי עֲבוֹדָה אֲשֶׁר לֹא נִסָּה בוֹ שְׁרִירָיו,
אֹזֶן לֹא שָׁמְעָה מֵעוֹלָם שֶׁיֹּאמַר: זֶה כָּבֵד מִמֶּנִּי,
מַקְדִּים בְּכָל-מָקוֹם שֶׁאֶפְשָׁר וּמְאַחֵר עֲבֹד, אִם רַק מֻתָּר,
עַל הָעֲבוֹדָה הָרַבָּה, שֶׁעָמְסָה עָלָיו הַ“חֶבְרָה”;
עֵינוֹ אֲשֶׁר לֹא יָדְעָה אֶלָּא צוּרַת אוֹת זְעִירָה,
שׁוּרוֹת שְׁחוֹרוֹת עַל-גַּבֵּי דַפֵּי הַסֵּפֶר הַנִּדְפָּס,
נִפְתְּחוּ פִּתְאֹם לֵהָנוֹת מִקַּרְקַע הֲפוּכָה-תְחוּחָה,
מַעֲנִיּוֹת, שֶׁחָרַת טְרַקְטוֹר כֶּבֶד-מַתֶּכֶת;
מֵאוֹתָהּ יִפְעַת-הַפְּרָאִים שֶׁל דֶּרֶךְ לֹא-סְלוּלָה, נִתְקֶלֶת
בְּרֶכֶס גְּבָעוֹת וּנְחָלִים, שׁוֹתֶקֶת וְעֵרָה וְעֵרָה –
יַד יְדִידוּתִית מְתוּחָה בֵּין קִבּוּץ לְקִבּוּץ מִשְׁנֵהוּ;
פִּתְאֹם נֵעוֹרָה לְגוֹנֵי עַפְעַפֵּי הַשַּׁחַר הַמַּשְׁכִּים
בְּתוֹךְ הָעַרְפִלִּים הַחִוְרִים, הַלָּנִים בְּעִמְקֵי עֲמָקִים,
וַחֲלַל חָזֵהוּ הִתְרַחֵב מִקִּבּוּל הָאֲוִּיר הָרוֹחֵץ
בְּצִנַּת טֶרֶם-צְפִירָה, בְּרָן-יַחַד שֶׂכְוֵי-הַכְּפָרִים.
אֵי מִזֶּה נִמְתְּחוּ שְׁרִירִים עַל-גַּבֵּי עֲצָמוֹת עֲקֻמּוֹת,
וְיָדוֹ חוֹבֶבֶת לְהַכִּיר וּלְהִשְׁתַּעֲשֵׁעַ בְּכָל כָּבֵד.
שָׁנָה חוֹלֶפֶת וְעוֹד שָׁנִים: זֶה בּוֹנֶה לוֹ בַיִת, זֶה נוֹשֵׂא
אִשָּׁה, לָזֶה נוֹלָד יֶלֶד, וְהוֹלֵךְ הַכֹּל וּ“מִסְתַּדֵּר”,
אֶפֶס לוֹ, לָ“אַלּוּף” – אֵין לִמְצֹא לוֹ פְּנַאי בִּשְׁבִיל עַצְמוֹ:
יֵשׁ עֲבוֹדָה כְּשֶׁיֶּשְׁנָה, וּבְאֵין זוֹ – אַחֶרֶת מְחַכָּה.
אוּלַי מָצָא גַם הוּא זְמַן לַחֲזוֹר אַחֲרֵי אִשָּׁה,
אֶפֶס פֹּה כּוֹרִים, שָׁם זוֹרִים, כָּאן עוֹדְרִים,שָׁם נוֹטְעִים, שָׁם דָּשִׁים,
יֵשׁ וְגַם בּוֹנִים… זוֹ שִׂמְחָה! הַקִּבּוּץ הוֹלֵךְ מִתְפַּתֵּחַ,
אוֹמְרִים חֲבֵרִים: עָיַפְתָּ, כְּלוֹמַר: אָחִינוּ, זָקָנְתָּ;
כָּךְ בְּלֹא-יוֹדְעִים, בְּלֹא-יוֹדְעִים; מוֹרִידִים הַלָּה מִן הַכָּבֵד
כְּבָר אֶל הַקַּל, שֶׁלֹּא יַרְגִּישׁ… לְמֶשֶׁק שֶׁל נָשִׁים נִתְבַּקֵּשׁ.
הוּא, הַגֶּבֶר הַיְּחִידִי, נִתְחַבֵּב עַל כָּל הַחֲבֵרוֹת,
הוּא, הַגֶּבֶר הַיְּחִידִי, מָרוּתוֹ עַל כֻּלָּן מִמֵּילָא.
מַה-שָּׁם וּמִי שָׁם מְנֻסֶּה? רֹב יָמִים וְאֵילוּ יְדִיעוֹת
אֲשֶׁר רָכַשׁ בַּמֶּשֶׁק – לוֹ נָעִים וָטוֹב, וַיְהִי סָבוּר:
רַק בַּאֲשֶׁר הוּא הַגֶּבֶר – מִטַּעַם זֶה וְלֹא אַחֵר,
חֵן שֶׁל גְּבָרִים עַל נָשִׁים, לְרַבּוֹת “הָרַכּוֹת הַצְּעִירוֹת”,
שֶׂכְוִי בִּמְדוֹר הַפַּרְגִּיּוֹת אוֹ שֻׂלְטָן בְּהַרְמוֹן פִּילַגְשִׁים.
הֵן אַךְ זְקוּקוֹת לְמַדְרִיךְ, וְלִבּוֹ לֵב רַוָּק זָקֵן,
מָלֵא אַהֲבָה לִבְנוֹתָיו, עַד אֶפֶס מָקוֹם לְ“אַהֲבָה”:
כֻּלָּן חֲבִיבוֹת וְנָאוֹת, וְכֻלָּן זְקוּקוֹת לְרַחֲמִים.
וּמִדֵּי שׁוּבוֹ לַקִּבּוּץ, כִּי יֵלֵךְ בִּשְׁלִיחוּת הָעִירָה,
אֵיךְ זֶה לֹא יָבִיא דְּבַר-מָה לַיְּלָדוֹת הַקְּטַנּוֹת, יַלְדוֹתָיו?
אֵינוֹ חָס עַל הַמָּמוֹן, דֶּרֶךְ אַלּוּפִים הוּא נוֹהֵג,
מַפְרִישׁ מָעוֹת קְטַנּוֹת וּמֵבִיא לָהֶן מִזֵּרְעוֹנֵי
הַחַמָּנִיוֹת הַקְּלוּיִים אוֹ מִן הַפִּסְתַּקִּין הַיְּרֻקִּים.א. הַזְמָנָה לַחֲתֻנָּה
שִׁדֵּר לִי פַּעַם הַבָּחוּר הַזְמָנָה לַחֲתֻנָּתוֹ!
מַתְחִיל אָנֹכִי לְפַשְׁפֵּשׁ בְּכָל מִזְוְדוֹתַי וּמַתְקִין
עַצְמִי לִכְבוֹד הַחֲגִיגָה: הוֹצֵאתִי הַגְּלִימָה הַשְּׁחוֹרָה,
נוֹטֵל מִכָּל כִּיסֶיהָ שְׁיָרֵי גְלִילִים לְבָנִים –
שֶׁל נַפְתָּלִין דְּאֶשְׁתָּקַד וּמַכְנִיס אַגַּב גַּם צִנְצֶנֶת
אַחַת מְלֵאָה בֶּנְזִין וְצָד כָּל רְבָב וְכָל כֶּתֶם.
גַּם הָעֲנִיבָה הַשְּׁחוֹרָה פּוֹרֶשֶׁת-כְּנָפַיִם כְּפַרְפַּר,
אַף עַל-פִּי שֶּׁאֵין חִנָּהּ עַל אַנְשֵׁי-שְׁלוֹמֵנוּ, כַּיָּדוּעַ,
קָבְעוּ לָהּ שֵׁם דָּג מָלוּחַ – עַל שֵׁם מָה? הַשֵּׁד הוּא יוֹדֵעַ.
אֶלָּא אֲנִי הִתְרַגַּלְתִּי מֵאָז (כַּד הֲוִינָא עוֹד טַלְיָא):
חֲתֻנָּה – נוֹהֵג חֲגִיגִית! וְנִכְנַסְתִּי הַפַּעַם “צַד חָתָן”.
בָּאתִי בְּאַבְטוֹ בְּשָׁלוֹם. "הֶחָתָן אַיֵּהוּ? – אֵינֶנּוּ,
נָסַע הוּא וְהַכַּלָּה, וּשְׁנַיִם מִידִידָיו, לַמָּקוֹם,
שָׁמָּה יָבוֹא הָרַב לְהַכְנִיסָם לְחֻפָּה, גַּם אוֹתָם,
גַּם עוֹד כַּמָּה זוּגוֹת בְּבַת-אַחַת. הִמְתַּנְתִּי בְּאֵין לִי כָל בְּרֵרָה.
וְאֹהֶל פִּנּוּ לַזּוּג – עַד לִכְשֶׁיַּרְחִיב – וְתִהְיֶה
דִּירָה לָהֶם בְּתוֹךְ צְרִיף, כְּלוֹמַר חֶדֶר לָהֶם לְבַדָּם.
נִרְאֶה לִי, עָסְקוּ הַבָּנוֹת קְצָת בְּקִשּׁוּטוֹ, בְּוַדַּאי
פִּנּוּ, טִאטְאוּ, הִרְבִּיצוּ הָרִצְפָּה. עַל שֻׁלְחַן בַּתָּוֶךְ
כַּד הַמַּיִם, וּפְרָחִים מִפִּרְחֵי-הַשָּׂדֶה בּוֹ תְּקוּעִים.
כַּמָּה עֲצִיצִים מִתְיַחֲדִים גַּם בְּיֶתֶר הַפִּנּוֹת בָּאֹהֶל.
עָמְדָה הַתֵּיבָה לְצַד כָּתְלָהּ וְסִדְרַת הַסְּפָרִים עַל כַּנָּהּ.
נִכְנְסוּ גַם סַקְרָנִים לְהָצִיץ בּוֹ רֶגַע: לִי נִדְמֶה
חֻלִּין הִכְנִיסוּ – וְזָהֳמָה. עוֹמְדִים מְמַשְׁמְשִׁים בְּעֵינַיִם
מִטָּה זוֹ וְהַכָּרִים וְהַסָּדִין הַלָּבָן, הַמְּבַצְבֵּץ
קְצָתוֹ מִתַּחַת לַשְּׂמִיכָה הַקְּצָרָה וְהַמִּטָּה הַצָּרָה.
וּמִן הָאֹהֶל יָצָאתִי – אֶל תַּחַת כִּפַּת רָקִיעַ,
הוֹלֵךְ וּמַרְחִיק מֵאֵצֶל הָאוּלָם וְהַצְּרִיפִים הַקְּטַנִּים,
בּוֹדֵד וְנֶעֱזָב לְנַפְשִׁי. וּלְעֵינַי קָמוּ חֲגִיגוֹת,
כָּל הַחֲתֻנּוֹת רָאִיתִי בְּעוֹדִי יֶלֶד – שָׁם הַרְחֵק.
הִנֵּה אָנֹכִי שׁוֹמֵעַ אֶת הַמַּנְגִּינוֹת הַלָּלוּ,
אֲשֶׁר שָׁמַעְתִּי בֶחָלָל הַגָּדוֹל עַל פְּנֵי הָעֲרָבָה,
אוֹתָם ה“פְרֵיילִיכְס” הַמְּלֵאִים שׁוֹבְבוּת וּתְשׁוּאוֹת וְצָהֳלָה,
וְעֹמֶק הַצַּעַר הַגָּדוֹל– כָּל צַעַר הָאָדָם בָּעוֹלָם –
צָפוּן בַּקּוֹלוֹת הַדַּקִּים-הַצְּנוּעִים שֶׁבְּסִתְרֵי-דְסִתְרֵי
קוֹל מַנְגִּינַת חֲתָנִים בִּתְחוּם חַיֵּינוּ – הַיְּהוּדִים,
אֲשֶׁר אִי אֶפְשָׁר לְהַצְפִּינוֹ בְּצִלְצְלֵי תְרוּעָה וָשֶׁמַע.
חֻלִּין! חֻלִּין וְחֻלִּין! הָאֻמָּה טוֹבַעַת בְּדָמֶיהָ,
אֵין לְךָ יוֹם וְלֹא יִשָּׁמֵט גּוּשׁ-קַרְקַע מִתַּחַת רַגְלֶיהָ,
אֵין לְךָ יוֹם וְלֹא יֵצַר עָלֶיהָ אַפִּירְיוֹן שָׁמֶיהָ,
אֵין לְךָ יוֹם וְלֹא יְקַצְּצוּ בַּעֲנָפֶיהָ הַצְּעִירִים,
הֶרֶס מְדִינוֹת וְכִלְיוֹן קְהִלּוֹת וּשְׁמָד שֶׁל מִשְׁפָּחוֹת –
אַיֵּה אֵיפֹה הַשִּׂמְחָה עַל כָּל קֵן, שֶׁהוֹלֵךְ וְנִבְנֶה!?
לְחֻלְיָה חֲדָשָׁה בְּגוּפָהּ שֶׁל אֻמָּה הוֹלֶכֶת גּוֹסֶסֶת?
אַיֵּה עֵינֶיךָ, רַבִּי יְהוּדָה בַר עִלָּאִי? אַיֶּךָּ?
לָמָּה אֵינְךָ מְרַקֵּד אַתְּלַת, מַר שְׁמוּאֵל בְּרוֹ יִצְחָק,
כְּנֶגֶד חָתָן וְכַלָּה? אֲנִי לֹא רָאִיתִי שׁוּם דָּבָר.
חֻלִּין, חֻלִּין וְחֻלִּין! – חֲתֻנָּה? מַה נִּשְׁתַּנָּה…?
אַךְ כְּשֶׁהִתְחִילָה הַכַּלָּה עוֹבֶרֶת מִזְּרוֹעוֹת לִזְרוֹעוֹת
כָּל חַבְרוֹתֶיהָ בִנְשִׁיקוֹת, נִדְמָה לִי רֶגַע כְּאִלּוּ
רָעַד דְּבַר-מָה בְּפָנֶיהָ וְעֵינֶיהָ פִּתְאֹם רָטָבוּ.
רַק אָנֹכִי הִמְשַׁכְתִּי בְּדִמְיוֹנִי אֶת הַחֲתֻנָּה, כְּאִלּוּ
הוֹלְכָה וְנַעֲשֵׂית שָׁמָּה, בְּמֶרְחֲבֵי שָׂדוֹת כְּקֶדֶם,
בְּרַחֲבוּת לֵב וּבִנְדִיבוּת, בְּחַג שֶׁל נְשָׁמָה יְתֵרָה.
וַחֲתֻנַּת מִשְׁפָּחָה – חֲתֻנַּת הַסִּמְטָה, לְכֻלָּהּ.
וַחֲתֻנַּת הַסִּמְטָה – חַג חֲתֻנָּתָהּ שֶׁל עֵדָה.
וְחָתָן דּוֹמֶה לְמֶלֶךְ, וְחֵן שֶׁל בַּת-מַלְכָּהּ עַל כַּלָּה,
לְקוֹל מִצְהֲלוֹת כְּלֵי-זֶמֶר מִשְׁתַּתְּפִים בְּכָל נַפְשָׁם וּמְאֹדָם
בְּאוֹתָהּ חֲגִיגָה הֲדוּרָה, שֶׁהֵמָּה גַּם הֵמָּה קְרוֹבֶיהָ,
סַבְתּוֹת מֻפְלָגוֹת הַיּוֹצְאוֹת “בִּמְחוֹל הַכָּשֵׁר” עִם כַּלָּה,
תַּבְנִית גֶּפֶן אַדֶּרֶת הַכְּבֵדָה בְּאַשְׁכֹּלוֹת בְּרוּכוֹת,
סַבְתּוֹת מֻקָּפוֹת בָּנוֹת וּבָנִים, נְכָדִים וּנְכָדוֹת,
כַּלּוֹת וַחֲתָנִים, גִיסִים וְגִיסוֹת, שִׁלֵּשִׁים וְרִבֵּעִים,
לְקוֹלוֹ שֶׁל כִּנּוֹר מִתְפַּנֵּק וּתְרוּעוֹת חֲצוֹצְרָה חֲצוּפָה,
טַנְבּוּר מְפַקֵּד בִּגְעָרָה וְחָלִיל שֶׁל עֵץ מִתְיַפֵּחַ.
כִּנּוֹר זֶה, אַתָּה יוֹדֵעַ, כָּמוֹהוּ כָּמוֹנוּ בָּעוֹלָם,
ב. הַמַּקְהֵלָה
אֻמּוֹת הָעוֹלָם אֵינָן אֶלָּא בְּחִינַת מַקְהֵלָה
אַחַת גְּדוֹלָה וְנָאָה לִפְנֵי קֻדְשָׁא בְּרִיךְ הוּא!
נֹאמַר: מַקְהֵלָה הֲגוּנָה, שֶׁאֵין לָהּ תְּבִיעוֹת מְרֻבּוֹת
אוֹ מְיֻחָדוֹת בְּעִנְיַן חָכְמָה יְתֵרָה וְעִלָּאָה –
כְּנוֹהֵג בְּעוֹלַם כְּלֵי-זֶמֶר: הִיא אֵינָהּ מְרִימָה יָדֶיהָ,
אִם לֹא הֵרִים מְנַצְּחָהּ אֶת מַטֵּה-הַמְּנַצְּחִים בְּיָדוֹ.
אֶפֶס אוֹתָם הַמְּנַצְּחִים – אוֹי לָנוּ מֵאוֹתוֹ הַמַּטֶּה
אֲשֶׁר בְּיָדָם לִרְצוֹנָם! אוֹי לָנוּ מֵהֶם וּמִזְּדוֹנָם!
וְכָל הַדָּם הַנִּשְׁפָּךְ מֵאָז וּמֵעוֹלָם וַאֲשֶׁר
עָתִיד וְעוֹמֵד לִשָּׁפֵךְ, לֹא נִשְׁפַּךְ אֶלָּא לְצָרְכֵי
אוֹתָם הַמְּנַצְּחִים הַגְּדוֹלִים, הַקְּטַנִּים וּזְעִירֵי-הַזְּעִירִים;
כִּי עֲלֵיהֶם וְעַל כַּיּוֹצֵא בָהֶם בָּא הַכָּתוּב
לֵאמוֹר: “יִפְתָּח בְּדוֹרוֹ כִּשְׁמוּאֵל בְּדוֹרוֹ”.
וְכָל הָעוֹלָם אֵינֶנּוּ אֶלָּא בְּחִינַת מַקְהֵלָה
גְּדוֹלָה, עֲשִׁירָה בִנְגִינוֹת וְכֵלִים מִכֵּלִים מְשֻׁנִּים,
לִהְיוֹת שִׁיר אֶחָד נֶאְדָּר לְחַיֵּי עוֹלָם וְעוֹלָמוֹת,
וְכָל הָאֻמּוֹת אֵינָן אֶלָּא הַכֵּלִים, כְּלֵי-זֶמֶר.
אָזְנְךָ הַט לִשְׁמֹעַ, פְּתַח אֶת קוֹרוֹת הַדּוֹרוֹת.
הַקְּלָרִינִיתָא – אִיטַלְקִים! רְווּיָה הֲגִיגֵי-אֲהָבִים,
צַעֲרָם שֶׁל יוֹצְרִים וְחוֹלְמִים וּבְנוֹת-הֵד מִיָּמִים עָבָרוּ.
אֵשׁ כִּסּוּפִים מִקֶּדֶם, מִתְחַטְּאָה, מִתְפַּנְקָה כְנֶגֶד
יֵצֶר הַשֶּׁמֶשׁ הֶחָם וְיֵצֶר יָרֵחַ מַדִּיחַ,
וַחֲלוֹמוֹת, שֶׁחָלְמוּ כֹּהֲנִים בְּעַרְפִלֵּי-הַלְּבוֹנָה
וְרוֹעֵי-עֲדָרִים מִתְנַבְּאִים בְּדִמְדוּמֵי-עַרְבַּיִם וָאָמֶשׁ.
צָרְפַת – קַרְנִית צוֹהֶלֶת מִתּוֹךְ צְלִילֶיהָ הַבְּהִירִים,
מְלֵאָה שׁוֹבֵבוּת רַעֲנָנָּה וּצְעִירָה בִתְסִיסַת דָּמֶיהָ,
קֶסֶם תְּרוּעָתָהּ הַנֶּהְדָּר מִשְׁתַּפֵּךְ בְּשֶׁפַע חִנָּנִי.
צֶחָה שִׁירָתָהּ, מְנַצְנֶצֶת וּצְלִילֵי-בָרֶקֶת צְלִילֶיהָ
לְסַנְוֵר עֵינַיִם, וְאַחַת מִשִּׁשִּׁים שֶׁל קַלּוּת-הַדַּעַת,
זִיקֵי גְּאוֹנִיּוֹת יוֹרָה עַל סְבִיבָהּ, בָּהֶם תִּשְׁתַּעְשֵׁעַ.
רוּסִים – מַפּוּחִית שֶׁל יָד כְּבֵדָה בִנְגִינוֹת וְקוֹלוֹת,
רַחֲבַת דִּיַּפָּזוֹן נִשּׁוֹבָה מֵרוּחַ גְּדוֹלָה,
סְפוּגָה יְלֵל סַעֲרוֹת-שֶׁלֶג וּקְטֹרֶת רֹחַב עֲרָבוֹת,
רֵיחַ שְׂרָף יַעֲרוֹת-בְּרֵאשִׁית וְרֵיחַ הַדָּגָן בַּדָּיִשׁ.
בְּהֶגֶה מְטַרְטֵר עַל-גַּבֵּי מְנַעַנְעֵי-מַתֶּכֶת נוֹקֶשֶׁת
נִתְפַּס לְקִינַת-עוֹלָמוֹת וְכֶשֶׁף פְּרָאִים בִּכְנָפֶיהָ.
שִׁבְטֵי גֶּרְמָנִים – חֲצוֹצְרָה חֲשׁוּלָה-נְגוּדָה בַּנְּחֹשֶׁת,
קָרָה וּמְלֵאֲתִי אוֹן, מְשִׂיחָה גְזֵרָתָהּ בָּרַבִּים,
לַחַשׁ אַכְזָרִי תַצְנִיעַ עִם לַחַשׁ גֶּחָלִים מִתַּחַת
שֶׁלֶג-תַּכְרִיכִים וָקֶרַח, בּוֹ קָפָא זַעַם קַדְמוֹנִי.
בְּבִנְיַן קַוִּים יְשִׁירִים לְצָו עֲרִירִי לְלֹא-רַחֵם:
פִּסְגַּת קוֹלָהּ הַשְּׁאָגָה, שַׁאֲגַת חַיַּת-מַתֶּכֶת.
בְּרִיטִים – הַקּוֹנְטְרַבַּס, הַגָּדוֹל מֵאֶחָיו בַּכֵּלִים,
קוֹלוֹ לְבָדָד יָרִיעַ, לְעִתִּים רְחוֹקוֹת יָרִיעַ,
הוּא הָאֶחָד, כְּבַד-כֹּחַ, הַמַּהֲסֶה הָרַבִּים בַּנַּהַם:
שְׁאָגָה כְבוּשָׁה, – זוֹ כֹּחוֹ, מִילֵל סוּפוֹת יַמִּים רְחוֹקִים,
הֶגֶה-נְגִידִים עִמּוֹ, קְצַר בִּנְיַן-הֲבָרוֹת וְרַב-רֶמֶז, –
כּוֹבֵשׁ רַעֲמוֹ כִּי עָז וּבְנַהַם אֲרָיוֹת יִתְפָּרֵץ.
יַלְדֵי פוֹלַנְיָה – וִיאוֹלָה, וּלְבָבִית שִׁירָתָהּ נוֹבַעַת,
הַמַּבְלִיגָה עַל אֵבֶל וּמַגְהָה בַצַּעַר הַכָּבוּשׁ,
בְּרֶנֶן-גַּאֲוָה תְכַסֶּה עַל יֵאוּשׁ אַכְזָרִי וָבֶכִי,
בְּאֹמֶץ לֶב-גֶּבֶר תְּתַנֶּה עַוְלָתָה מִדּוֹרוֹת מִקֶּדֶם.
בְּנֹעַם מַקְסִים בֶּן-כֶּשֶׁף, בְּגִלְגּוּלֵי קַפְּרִיזָה יַלְדּוּתִית,
פִּתְאֹם תִּסָּעֵר בְּסַעַר שִׁגָּעוֹן מְרֻתָּק לַקֶּצֶב.
אָנוּ הַיְּהוּדִים – הַכִּנּוֹר, שֶׁאֵין לְךָ מַקְהֵלָה בָּעוֹלָם
אֲשֶׁר לֹא יִבְכֶּה בְּסוֹדָהּ וְלֹא יִתְיַפֵּחַ בִּשְׁאוֹנָהּ;
גַּם כִּי יָרִיעַ בְּמִצְהָלָה וּבְשִׁגְעוֹן-גִּילָה יִתְפָּרֵץ,
קוֹלוֹ הַדַּק – בְּתוֹךְ תּוֹכוֹ נִימָה חֲנוּקָה רוֹעֶדֶת:
קִינָה מִדּוֹרוֹת לְדוֹרוֹת – כָּאן פּוֹסְקָה וְכָאן אַךְ מַתְחִילָה
תְּפִלָּה מִכִּלְיוֹן הַנֶּפֶשׁ אֶל אֹפֶק לֹא-נִרְאֶה שׁוֹאֶפֶת.
… וְכָךְ אֲנִי הוֹלֵךְ וְנִזְכָּר – בְּהִלּוּלֵי שְׁכֵנֵינוּ הַגּוֹיִם,
זָכֹר אֶת הַכִּרְכָּרוֹת הַטּוֹבוֹת הַמְּשׁוּחוֹת צִבְעוֹנִין,
צֶבַע תַּעֲשִׂיַּת מִינְץ יַקִּירֵנוּ הַחוֹבֵב אֶת הַיְנֶה,
הַ“נֵּיטִיטְשַׁנְקוֹת” הַמְּלֵאוֹת מֵרֵעָיו שֶׁל חָתָן הָעוֹבְרִים
בְּחוּצוֹת הַכְּפָר בְּגִיל שָׂשׂוֹן, בִּתְרוּעוֹת צָהֳלָה וּדְהָרָה,
וְרֹאשׁ-הַמֵּרֵעִים לִימִינוֹ, לְבוּשִׁים חֲגִיגִית וּסְרָטִים,
וְאֶת הַכִּרְכָּרוֹת הַמּוֹשְׁכוֹת בַּחוּרוֹת עֲדוּיוֹת צִבְעוֹנִין
אוּקְרָאִינִיּוֹת שְׁזוּפוֹת עִם חוּמוֹת עֵינַיִם מַבְרִיקוֹת,
שָׁרוֹת בְּקוֹל, מְעֻמָּדוֹת, מַנְגִּינוֹת מִסָּבִיב לַכַּלָּה,
בְּרֹאשָׁן עַל דּוּכָן כִּרְכָּרָה יוֹשֶׁבֶת מִשְׁתַּחֲוָה לְעֻמַּת
כָּל הַמִּסְתַּכְּלִים בְּשִׂמְחָתָהּ, וּבְיָדָהּ “צִפּוֹר-הַסֹּלֶת”,
אֲשֶׁר תַּעֲנִיק לְכָל אֵלֶּה, שֶׁהִזְמִנָתַם לַשִּׂמְחָה,
עַד שֶׁנִּזְכַּרְתִּי, כַּמּוּבָן, גַּם בַּחֲתֻנַּת דְּבוֹרָי.
ג. חֲתֻנַּת הַחֲתֻנּוֹת
מַלְכָּה נִכְנֶסֶת לְחֻפָּה! מַלְכָּה בַּת-מַלְכָּה מְיֻחֶסֶת,
בְּכוֹרָה בַּת-בְּכוֹרָה, כִּי מָלְאוּ יְמֵי מְרוּקֶיהָ
כְּדַת הַנָּשִׁים וּכְדִין, מָסֹרֶת עִדָּן וְעִדָּנִים:
יָמִים בְּדוֹנַג הַמּוֹר, וְיָמִים בִּדְבָשׁ הַכַּוֶּרֵת,
יָמִים בְּבָשְׁמִי כָּל-עֵץ; וּבְאוֹתָם תַּמְרוּקֵי הַנָּשִׁים –
רֵיחַ הַפְּלָאִים, שֶׁנּוֹדֵף מִגּוּפָהּ הָרַעֲנָן, הַמָּלֵא
כֹּחַ וְיֹפִי עִם גְּמַר אֲבִיבָהּ וּתְחִלַּת הַקָּיִץ,
כְּאוֹתוֹ הַיַּיִן הַטּוֹב הַמְּמַלֵּא כּוֹס-זָהָב נִבְחָרָה
עַל כָּל שְׂפָתָהּ וְאֵין שׁוּם מָקוֹם לְטִפָּה יְתֵרָה.
עֶשֶׂר הֵנָּה בְּנוֹת-מֶלֶךְ אֲסוּרוֹת בַּתָּאִים הָרְחָבִים,
חֲמֵשׁ מֵאוֹת אַבִּירִים, שִׁשָּׁה-עֶשֶׂר אֶלֶף הַגֹּלֶם,
עוֹד אַרְבָּעִים אֶלֶף – דַּיָּרוֹת עֲדֶן בַּחִתּוּלִים,
וַעֲלָמוֹת אֵין-מִסְפַּר עֲמֵלוֹת בְּשָׂדֶה וְכַוֶּרֶת,
אַחַת הִיא הַמַּלְכָּה הַצְּעִירָה, הַזְּקוּפָה, הַנָּאוָה,
אַחַת הִיא לְכַוַּרְתָּה, בָּרָה הִיא לְאֻמָּתָהּ.
חֲמֵשׁ מֵאוֹת – כָּל זְכוּר הַכַּוֶּרֶת, כָּל בָּחוּר בַּדְּבוֹרִים,
בָּהּ נִתְקָלִים יוֹם יוֹם, אֲוִירָם אֲוִירָהּ יִנְשֹׁמוּ,
אֵינָם מַרְגִּישִׁים בָּהּ כְּלָל, עֵינַיִם לָהֶם וְלֹא יִרְאוּ?
שְׁלֹשָׁה-עָשָׂר אֶלֶף עֵינַיִם מִזֶּה וּמִזֶּה לְכָל אֶחָד,
עוֹלָם וּמְלֹאוֹ הֵן קוֹלְטוֹת וְאוֹתָהּ הַמַּלְכָּה לֹא יִרְאוּ?
גַּם לֹא יַרְגִּישׁוּ בַכַּלָּה וּבְרֵיחָהּ הַנּוֹדֵף, הַמַּשְׁכִּיר,
גַּם לֹא יְרִיחוּן? וְשִׁבְעָה וּשְׁלֹשִׁים אֶלֶף וּשְׁמוֹנֶה
מֵאוֹת כּוּכֵי-הֲרָחָה לִמְשׁוֹשָׁה וּמְשׁוֹשָׁה בְּרֹאשָׁם.
אוּלַי רֵיחַ כַּוַּרְתָּהּ, נִיחוֹחַ שֶׁלָּהּ הַמְּיֻחָד,
הוּא שֶׁמִּצְטָרֵף לְרֵיחָהּ לְהַכִּיר בַּכַּלָּה-בָּאָחוֹת.
רֵיחַ מְיֻחָד, הַמַּזְהִיר מִתּוֹךְ מִשְׁמַעַת שֶׁל דּוֹרוֹת
עַל אִסּוּר זִוּוּג בָּזוֹ, לְשֵׁם שִׁכְלוּל זִוּוּג מִסְתּוֹרִי
זֶרַע בְּזֶרַע לֹא-לוֹ: קָרוֹב לֹא יִקְרַב לְהַפְרוֹת, –
חֹק תּוֹרֶשֶׁת קַיֶּמֶת בְּמַמְלֶכֶת הַחַי וְהַצּוֹמֵחַ.
הֵמָּה בְּאֶמְצַע שָׁמַיִם שׁוֹפֶכֶת בְּשִׁכָּרוֹן שִׁגְעוֹנָהּ
חֻמָּה עַל אֶרֶץ עֲיֵפָה וּמַעֲלָה אֵד – צְעִיף תְּכֵלֶת,
נִתְלֵית עוֹמֶדֶת בַּמָּרוֹם, יוֹקֶדֶת, נְמַסָּה בְּלַהַב,
נִתְלֵית מְבַזְבֶּזֶת אוֹצָרָהּ – אוֹקְיָנוֹס לֶהָבוֹת – הַפָּעַם.
מֵתָה הָרוּחַ בַּשָּׂדֶה, הָאִילָן כִּי עֻלְפֶּה לֹא יִגַּע,
דֵּהֶה-דֵהֶה רָקִיעַ מִלַּהֲבוֹת מְלֶכֶת-שָׁמַיִם,
חִוֵּר וְשָׁמֵם-שְׁאִיָּה לְלֹא סִמָּן קַל שֶׁל עֲנָנָה,
כָּל אֲשֶׁר נְשָׁמָה בְּאַפּוֹ נִסְתַּר מֵחִצָּיו שֶׁל שֶׁמֶשׁ,
אֵל אֱלֹהֵי הַשָּׁמָיִם. מַה-יַאֲבֶר פֶּרֶס וְאֵין טָרֶף?
עָיְפוּ לְחוּמֵי הָרֶשֶׁף, פָּתְחוּ הַפְּרָחִים גְּבִיעֵיהֶם
צְמֵאִים לָאֲוִיר. בַּדְּמָמָה אַךְ שִׁירַת-הַזָּהָב נִשְׁפֶּכֶת,
שִׁירַת הַדְּבוֹרִים אַךְ הִיא, כִּי הִנֵּה לֹא פָסְקוּ מִמְּלַאכְתָּן,
הֵנָּה עֲסוּקוֹת-עֲמֵלוֹת, מְשַׁחֲרוֹת לְאַבְקַת נִצָּנִים,
לְאוֹתוֹ נֶקְטַר-הַצְּמָחִים הַנּוֹעָד לַדְּבָש וְלַדּוֹנַג,
טָסוֹת מִפֶּרַח לְפֶרַח, פּוֹרְשׁוֹת כְּנָפַיִם, – וְהַזְּכָרִים
הוֹזִים נִתְלִים בַּפְּרָחִים מִתּוֹךְ צִפִּיַּת אֲהָבִים.
וּכְשֶׁתַּגִּיעַ הַשָּׁעָה הַגְּדוֹלָה לִמְעוּף נִשּׂוּאֶיהָ
צִפּוֹר לֹא צִיֵּץ בָּעֵץ וְעוֹף לֹא פָרַח בָּרָקִיעַ,
שׁוֹר לֹא גָּעָה בַּכָּר וּנְשִׂיאִים לֹא עָפוּ בַמְּרוֹמִים,
עֵצִים לֹא אָמְרוּ פִטְפּוּטָם, הָאֲוִיר לֹא הִזְדַּעֲזֵעַ,
אוּבָל-מַיִם לֹא דוֹבֵב – כָּל הָעוֹלָם הַגָּדוֹל
שׁוֹתֵק וּמַחֲרִישׁ עַל כָּל בְּרִיּוֹתָיו הַנָּאוֹת, – אָז תֵּצֵא
מִמַּחֲשַׁכֵּי אֲפֵלַת-עַנְבָּר גּוֹסֶסֶת בַּכֵּהֶה.
פַּעַם רִאשׁוֹנָה עֵינֶיהָ נִתְקָלוֹת בָּעוֹלָם הַגָּדוֹל,
סוֹפְגוֹת תְּכֵלֶת מֶרְחַבְיָה וְשׁוֹתוֹת יָרֹק מַרְגִּיעַ,
יֶרֶק שֶׁל אִילָן וָעֵשֶׂב, נִכְווֹת בְּאִשּׁוֹ שֶׁל פֶּרֶג,
כְּשׁוּפוֹת מִוֶּרֶד-הַרְדָּפְנִי אוֹ כֵהוֹת מִלֹּבֶן יַסְמִינִים,
יֵשׁ אֲשֶׁר תָּרֹג יְלַטְּפָהּ בְּלַהֲבוֹ, תְּכֹל-רַךְ יְעוֹדְדֶנָּה,
אוֹ שֶׁהַסָּגֹל לָהּ יִקְסֹם, נוֹסֵךְ עָלֶיהָ הָעַצְלָה.
אֲוִיר שֶׁל שָׂדֶה בָּא נִכְנָס בְּסִמְפּוֹנוֹת רֵיאָתָהּ הַגְּדוֹלָה
וּבִסְבָךְ כָּל קְנוֹקְנִיָּה, הָאֲוִיר הַנָּקִי מִשֶּׁפַע
רֵיחַ כַּוֶּרֶת וְחֻמָּהּ; וְהוֹלְכוֹת הָאוּנוֹת וְגוֹמְעוֹת
גֶּמַע וְגֶמַע עֲמֻקּוֹת עִם נֶשֶׁם אַלְפֵי צִנּוֹרוֹת,
מַצִּית קִלּוּחֵי דָמֶיהָ וּמַתְחִיל הַדָּם מְרַתֵּחַ.
כָּכָה תֵצֵא הַמַּלְכָּה עַל מַדַּף-הַמָּעוֹף, תִּסְתַּכֵּל
בַּאֲשֶׁר סָבִיב לַמְּדִינָה, בָּהּ עֲתִידָה הִיא לִמְלֹךְ, –
הִנֵּה פֹּה אִילָן, שָׁם גָּדֵר, כַּוֶּרֶת מִמּוּלָהּ עוֹד אַחַת,
לְמַעַן לֹא תִשְׁכַּח בְּבוֹאָהּ לְאַחַר מְעוּף-כְּלוּלוֹתֶיהָ.
שׁוּב תִּסְתַּכֵּל: נְכוֹנָה נִצֶּבֶת חֻפָּתָהּ הָרָמָה,
חֻפַּת הַתְּכֵלֶת הַפְּרוּשָׂה אֶל אַרְבַּע רוּחוֹת שָׁמָיִם,
רְקוּעָה-מְתוּחָה אֵין קֶמֶט, אֵין קֶפֶל, אַךְ תְּכֹל שֶׁבִּתְכֵלֶת
מָרוֹם עַל כֹּל, וּלְאֵין גְּבוּל, וְסֶרַח שׁוּלֵי הָאֶרֶג
קֵדְמָה עַל רִכְסֵי הֶהָרִים, נֶגְבָּה עַל קְצוֹת הָעֲרָבָה,
יָמָּה עַל חוֹלוֹת צְהֻבִּים, צָפוֹנָה עַל קַצְוֵי הַשְּׁפֵלָה.
נִצְּבָה הַכַּלָּה-הַמַּלְכָּה, מַשְׁקִיפָה עַל פְּנֵי כֹל וְרוֹאָה:
הִנֵּה בַחוּרֵי הַחֶמֶד נְפוֹצִים עַל פְּנֵי כָל הַכִּכָּר,
כֻּלָּם אַבִּירִים-גִּבּוֹרִים בְּמִבְחַר יְמֵיהֶם וְאוֹנָם,
קַסְדָּה עֲשׂוּיָה פְּנִינֵי-גַמְלוֹנִים נִפְלָאוֹת מַשְׁחִירוֹת
עוֹטְרָה לְרֹאשָׁם הַנָּאֶה, וּשְׁתַּיִם נוֹצוֹת-תִּפְאָרָה
רָמוֹת מִסְתַּעֲפוֹת מַעְלָה, מַרְעִידוֹת מִשֶּׁפַע שֶׁל חַיִּים,
שִׁרְיוֹן קְשֵׁה-דֹפֶן וְשָׁקוּף מְחַבֵּק לַגְּוִיָּה הַצְּעִירָה,
חֻלְצָה הוֹלֶמֶת עֲשׂוּיָה קְטִיפָה צְהַבְהֶבֶת לֶחָזֶה,
פַּרְוָה שְׂעִירָה מְדֻבְלֶלֶת מְתוּחָה מִתַּחַת לַחֻלְצָה, –
הִיא הַחֲשׁוּקָה הָאַחַת, בִּכּוּרֵי אַהֲבָתָם בִּשְׁבִילָהּ,
הֵמָּה מֵעוֹלָם לֹא חִבְּקוּ חֵיק-זָרָה וְלָהּ רֵאשִׁית אוֹנָם,
נִקְבְּצוּ בָאוּ מִכָּל הַכַּוָּרוֹת, לָהּ יִכְמַהּ בְּשָׂרָם, –
נֶפֶשׁ תַּחַת אַהֲבָה לָהּ יִתְּנוּ, אֵלֶיהָ יִנְהָרוּ.
מִי כָמוֹהָ בַּכַּלּוֹת כַּלָּה, שֶׁכֻּלָּהּ חֲשׁוּקָה?
אוֹתָהּ מְחַפְּשִׂים אַדִּירִים, גִּבּוֹרִים רְבָבָה, עֵינֵיהֶם
תָּרוֹת חֲלַל הַשָּׁמַיִם, שֶׁמָּא תִּגָּלֶה הַכַּלָּה.
פִּתְאֹם נִתְּקָהּ מִמְּקוֹמָהּ בְּפֵרוּשׂ כְּנָפַיִם שֶׁל זְכוּכִית,
זוֹרְקָה אֶת עַצְמָהּ כְּלַפֵּי סַפִּיר הַשָּׁמַיִם וְעוֹלָה
מַעְלָה וָמָעְלָה, מִתְנַשְּׂאָה וּכְבָר מְנַסֶּרֶת בַּתְּכֵלֶת,
עוֹלָה שִׁכּוֹרָה מִשֶּׁפַע הָאוֹרָה הַגְּדוֹלָה, הַמַּכְהָה,
תֵּרוֹם שְׁתוּיַת עֲתֶרֶת הָאֲוִיר הַצַּח וְהַבָּשֹׂם,
תִּסַּק עַל כַּנְפֵי אַהֲבָתָהּ – רִאשׁוֹנָה וְאַחֲרוֹנָה בְּחַיֶּיהָ.
אֶפֶס כָּל זְכוּר הַכַּוֶּרֶת כְּבָר רָאָהּ בְּהִנָּשְׂאָהּ מַמְרִיאָה,
הִרְגִּישׁ בַּכַּלָּה הַמַּלְכָּה וּבְכֶשֶׁף כָּל תַּמְרוּקֶיהָ,
וְעָלָה זֶה אַחַר זֶה, מַחֲנֶה כָּבֵד אַחֲרֶיהָ,
נִמְשַׁךְ מֵאֵצֶל הַשִּׂיחַ, הָעֵץ וְהַפֶּרַח וְכָל גִּבְעֹל.
מָקוֹם שֶׁיָּשַׁב שָׁם הוֹגֶה גַּעְגּוּעֵי אַהֲבָתוֹ,
תַּבְנִית צָעִיף שֶׁל סַלְסָלָה גָּדוֹל וְיָקָר, מְרֻקַּם
זָהָב נְקֻדּוֹת נְקֻדּוֹת, מִתְנַפְנֵף-מְרַפְרֵף בָּאֲוִיר,
כָּנָף וְכָנָף לְכָאן, כָּנָף וְכָנָף לְהָתָם;
תַּבְנִית עָב-קַלָּה זְהַבְהֶבֶת, הַגְבֵּהַּ תַּגְבִּיהַּ שָׁמַיְמָה,
כַּאֲשֶׁר תִּהְיֶה בָּעֶרֶב וּלְאַחַר חַמָּה נִסְתַּלְּקָה,
אַחַת יְחִידָה וְשָׁטָה, הוֹלֶכֶת וְכֵהָה בַּשָּׁחַק.
בַּת-קוֹל יוֹצֵאת וּמַכְרֶזֶת, דּוֹבֶרֶת לַזְּכוּר וְאוֹמֶרֶת:
"מִי הַדְּבוֹר אֲשֶׁר תַּשׁ, הַחַלָּשׁ, הַחוֹלֶה בַּמַּחֲנֶה –
יֵרֵד וְיָשֹׁב לְכַוַּרְתּוֹ, פֶּן יֵלֶא וְאַחֵר יַשִּׂיגֶנָּה;
מִי הַדְּבוֹר הַזָּקֵן וּמִי בַעַל-מוּם שֶׁבַּמַּחֲנֶה –
יֵרֵד וְיָשֹׁב לְכַוַּרְתּוֹ, פֶּן יִצְנַח וְאַחֵר יִכְבְּשֶׁנָּה;
מִי הַדְּבוֹר הָרָזֶה מִשֵּׁבֶט דַּל וְאֵין-כֹּחַ –
יֵרֵד וְיָשֹׁב לְבֵיתוֹ, פֶּן יִפּוֹל וְאַחֵר יִקָּחֶנָּה".
וְיָסְפָה בַת-קוֹל עַל אִמְרָתָהּ: "מִי הַדְּבוֹר אֲשֶׁר יָרֵא,
מִי רַךְ-הַלֵּבָב בַּמַּחֲנֶה – יֵרֵד וְיָשֹׁב וְלֹא יִמַּס
לְבַב כָּל אֶחָיו כִּלְבָבוֹ, כִּי בְחַיָּיו הוּא יִמְהָרֶנָּה,
כַּאֲשֶׁר צִוָּה לוֹ בַּעַל-דְּבוֹר אֱלֹהֵי הַכַּוֶּרֶת!"
עָב קַלָּה מְרַחֶפֶת וְעוֹלָה, מִתְנַשֵּׂאת וְדוֹאָה שָׁמַיְמָה,
עוֹלָה מִתְנוֹצְצָה, כְּאִלּוּ נוֹעֶרֶת טַלְלֵי-זְהָבָהּ;
חֶבֶר אַבִּירִים מְנַסֵּר בַּחֲלַל תְּכֹל-הַתְּכֵלֶת בְּעִקְבוֹת
מַלְכַּת מַמְלֶכֶת-הַדּוֹנַג לְדָבְקָה בָּהּ אַךְ הַפָּעַם.
תַּבְנִית פָּרֹכֶת בַּשַּׁחַק, יָדַיִם מְסוּרוֹת רְקָמוּהָ,
קָבְעוּ בָהּ הַרְבֵּה נְקֻדּוֹת הַזָּהָב הַטָּהוֹר, לְמַעַן
תִּיף בַּהֲדָרָהּ וְהָיְתָה מַשְׁרָה הַשִּׂמְחָה עַל מַבִּיט.
נִקְרְעָה אוֹתָהּ פָרֹכֶת וְצוֹנְחִים קְרָעֶיהָ לְמַטָּה,
מַטְלִית נוֹגַעַת בְּמַטְלִית וּבְנוֹת-קֶרַע נוֹפְלוֹת וְיוֹרְדוֹת,
כְּנוּפְיָה מִתְפָּרְדָה, וְשׁוֹקְעִים אֶחָד אֶחָד אַבִּירִים.
אוּלָם הַמַּלְכָּה, הִיא דוֹאָה, וְסִיעָה קְטַנָּה אַחֲרֶיהָ,
הוֹלְכָה וְדַלָּה – אַךְ טָסָה, לֹא נִשְׁאֲרוּ בִלְתִּי עֲשָׂרָה.
הִנֵּה הַמַּלְכָּה מְאִטָּה מְעוּפָהּ, כְּאִלּוּ מְהַסֶּסֶת…
אוּלַי הִכִּירָה הָאַבִּיר הַנֶּהְדָּר, הָאַדִּיר בְּכֻלָּם?
הוֹלְכוֹת וְרָפוֹת כְּנָפֶיהָ, עוֹד רֶגַע וְהוּא יַדְבִּיקֶנָּה.
וְהָיָה בְּרֶדֶת הַמַּלְכָּה אֶל מִפְתַּן כַּוַּרְתָּהּ וְרָאוּ
שׁוֹמְרוֹת-הַסַּף וְהִזְדָּרְזוּ וּפִנּוּ לָהּ דֶּרֶךְ לְעָבְרָהּ,
בַּחֲצִי-גֹרֶן נִצָּבוֹת, נִרְתָּעוֹת, מִשְׁתַּחֲווֹת כְּנֶגְדָּהּ.גַּם אֵלֶּה דְּבוֹרִים
&gt;... וְעוֹד מַה-לּוֹ אוֹסִיף וְאֹמַר: אָנוּ הַקְּטַנִּים, הַפְּעוֹטִים,
בּוּרִים וְעַמֵּי הָאָרֶץ, אֲנַחְנוּ קָטֹנּוּ-קָטֹנּוּ.
אֵין אָנוּ יוֹדְעִים בֶּאֱמֶת, אֵיךְ לַעֲמֹד בִּפְנֵי הַגְּדוֹלִים.
נָחוּץ לָנוּ פַּטְרוֹן, הָאֶחָד שֶׁיַּמְלִיץ עָלֵינוּ בַּמָּקוֹם
אֲשֶׁר יֵשׁ שָׁם לְהַמְלִיץ: כִּי אָנוּ, טִפְּשׁוֹנִים, דַּלֹּנוּ.
אַשְׁרֵי הֶ“חָסִיד”, שֶׁיֵּשׁ לוֹ “צַדִּיק” בָּאָרֶץ לְעֶזְרָה,
גְּזֵרָה רָעָה יְכַלֶּה, וּשְׁמֵי-הַשָּׁמַיִם לוֹ נַעֲנִים.
שְׁכֵנַי – הָנֵי “חוֹחוֹלִים”, שֶׁהָיְתָה לָהֶם אֵם-קַדִּישָׁה,
לִבָּהּ, לֵב-נָשִׁים, בְּוַדַּאי שֶׁהָיָה מִתְרַכֵּךְ מִדִּמְעָה
אוֹ לְנֵר-שַׁעֲוָה דַקִּיק, שֶׁהָיוּ מַדְבִּיקִים לְמִסְגֶּרֶת
דְּמוּת-דְּיוֹקָנָהּ מִתּוֹךְ אֱמוּנָה רַבָּה וְחַמָּה.
עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה שֶׁיֵּשׁ לְכָל אֶחָד מֵאֵלֶּה
גַּם פַּטְרוֹן מִשֶּׁלּוֹ בַּשָּׁמַיִם. שֶׁהוּא בִּשְׁמוֹ יִדְגֹּל.
יוֹם תְּחִיַּת מֵתִים כִּי יָבוֹא, וְכָל הָאִיוַנִּים מִתְכַּנְּסִים
סָבִיב לְאוֹתוֹ אִיוַן, שֶׁנָּתַן הוֹד שְׁמוֹ עַל שֵׁם כֻּלָּם,
קָהָל עָצוּם מְאֹד. וְגַם אוֹתוֹ “קָדוֹשׁ” הֶעָלוּב,
אֲשֶׁר אַךְ פַּעַם לְאַרְבַּע שָׁנִים יָחֹגּוּ אֶת זִכְרוֹ
(שָׁנָה מְעֻבֶּרֶת בִּלְבַד), גַּם הוּא יִּזְכֶּה וְיִזְכֶּה בִּשְׁעָתוֹ
לְשִׁפְעַת קַלְגַּסִּין מִשֶּׁלּוֹ – כְּלוֹמַר, רְצוֹנִי לְהַגִּיד:
כָּל הַ“גּוֹיִים” לָהֶם מְלִיצֵי-יֹשֶׁר עַל בְּנֵיהֶם.
אוֹתוֹ אַבָּא אַנְטוֹנִי לוֹ הָיוּ פַּטְרוֹנִים נוֹסָפִים:
פְלוֹר וְלַאוְר מְגִנִּים עַל מִכְלְאוֹת צֹאנוֹ וְאֻרְוָתוֹ,
שְׁנַיִם, זוֹסִימָא וְסַבְבַטִי, מְמֻנִּים עַל כָּל הְמִּכְוָרוֹת;
הָיָה מַדְלִיק הַנֵּר כְּנֶגֶד אִיקוֹנִין שֶׁל אֵלֶּה,
נַעֲשָׂה חָבִיב עֲלֵיהֶם… אֵינֶנִּי יוֹדֵעַ עַד הַיּוֹם,
אִם לִשְׁכֵנֵינוּ הָעַרְבִים גַּם הֵמָּה יֵשׁ לָהֶם קְדוֹשִׁים
מְגִנִּים לְמִכְוְרוֹתֵיהֶם.
אֲנִי, שֶׁאָנֹכִי יְהוּדִי
פָּשׁוּט וְאֵין לִי “קְדוֹשִׁים”, וְאֵין לִי אִיקוֹנִין בַּפִּנָּה,
אֶחָד מֵהָנֵי “חֲסִידִים” שֶׁל עַרְבוֹת טַבְרִיָּה, אֲשֶׁר
אֵין לָהֶם “צַדִּיק” וְאֵינָם מַעֲלִים מִסִּים לֶ“חָצֵר”,
כָּל חֲסִידוּתָם עַל אוֹתוֹ סִדּוּר הַתְּפִלּוֹת בְּיָדָם,
וּכְשֶׁהֵם פּוֹנִים אֶל אַבָּא רִבּוֹן-עוֹלָמִים, מְשִׂיחִים
לוֹ דַּאֲגָתָם מִסֵּפֶר הַתְּהִלִּים, מְחִירוֹ שְׁתֵּי פְּרוּטוֹת,
דְּפוּס הָאַחִים וְהָאַלְמָנָה שֶׁבְּוִילְנָה הַבִּירָה הָרְחוֹקָה,
כּוֹרְכִים הֵם אֶת הַדַּפִּים בֵּין אֶצְבַּע לְאֶצְבַּע, וְתֵצֵא
פִּנָּה קְטַנָּה לָהֶם, כְּדֵי לְהִתְיַחֵד עִם קוֹנָם, –
אֵין מְתַוֵּךְ בֵּינֵיהֶם… אֶלָּא שֶׁשּׁוּב אֲנִי חוֹזֵר:
מִדָּה טְבוּעָה בָאָדָם, לִכְשֶׁהוּא צָרִיךְ לְדַבֵּר,
לַעֲמֹד לִפְנֵי גְדוֹלִים, הָעוֹמְדִים לְמַעְלָה הֵימֶנּוּ –
לִמְצֹא לוֹ גַם מְתַוֵּךְ, לְמַעַן לֹא תִקְשֶׁה מָרוּתָם.
אוּלָם יְהוּדִי כָּמוֹנִי, שֶּׁאֵין לוֹ אֶלָּא זְכוּת אָבוֹת,
עַמֵּי הָאָרֶץ כָּמוֹהוּ, שֶׁקִּיְּמוּ יַהֲדוּתָם בְּשַׁדְמוֹת
טַבְרִיָּה, ‘רַבָּתִי’, בְּפֶלֶךְ “לֹא חֻפָּה לוֹ וְקִדּוּשִׁין”, 
זָקוּק אֲנִי – אוֹי לִי אוֹי! – לְמִישֶׁהוּ תַּקִיף הָעוֹמֵד
לְעֶזְרָה לִי וּבַצָּר.
סָבָא-מַחֲרַשְׁתָּא, לוֹ הָיְתָה
“קֻפַּת מֵאִיר בַּעַל-נֵס”; אֲנִי לִי בְּחֶדְרִי מַכְחִילָה
“קֻפַּת קֶרֶן קַיֶּמֶת”, יְהֵא פַּטְרוֹן לִי אוּסִישְׁקִין.
פְּרוּטָה וּפְרוּטָה, כְּלוֹמַר: פְּיַאסְטֶר וּפְיַאסְטֶר, שֶׁזּוֹרְקִים
בְּנֶדֶר אוֹ בְלִי נֶדֶר, תִּצְטָרֵף הַפְּרוּטָה לַפְּרוּטָה,
מַעֲשֵׂה אוֹתָן הַדְּבוֹרִים, טִפָּה לְטִפָּה וְגוֹמֵר,
עַד שֶׁתִּצְטָרֵף לְחַלָּה. וְלֹא זוֹ בִּלְבַד, אֶלָּא אֵלֶּה
עוֹשֵׂי רְצוֹנוֹ שֶׁלּוֹ, שֶׁל מְנַחֵם אוּסִישְׁקִין – סָבַרְתִּי,
דְּבוֹרִים חָרוּצוֹת גַּם הֵם. מְזַמְזְמִים הֵם בְּכָל הָעוֹלָם:
פּוֹלִין, אֲמֶרִיקָה, לִיטָא, עַד אַפְרִיקָה חָדְרוּ וְהֹדוּ,
קוֹרְאִים מַכְרִיזִים עַל פְּרוּטוֹת, – עַד שֶׁיָּבִיאוּ הַלָּלוּ
טִפָּה מְתוּקָה אֶל אוֹצַר הַקֶּרֶן פֹּה יְרוּשָׁלַיִם,
תָּבוֹא הַבְּרָכָה עֲלֵיהֶם, וּבְרָכָה רַבָּה עָלֵינוּ
וְעַל כָּל יִשְׂרָאֵל בִּמְהֵרָה בְיָמֵינוּ, אָמֵן וְאָמֵן.