
 הַגַּנָּן הַקָּטָן
שְׁפַנִּים
קְטַנִּים,
לְאָן תָּרוּצוּ?
נוּסוּ, אוּצוּ
מִגִּנָּתִי.
גַּנִּי
לְמַעֲנִי
אָבִי נָטָע, –
וּמָה עָתָּה
בּוֹ תְבַקֵּשׁוּ?
כְּרוּבִי –
טוּבִי
כְּבָר אֲכַלְתֶּם,
וְנִבְהַלְתֶּם –
וַתָּנוּסוּ.
אוּצוּ,
רוּצוּ!
מִמַּאֲרָבוֹ
כַּלְבִּי יָבֹא
נָקֹם יִקּוֹם.
