בְּהַבְטָחוֹת שָׁוְא
בְּהַבְטָחוֹת שָׁוְא אַל-תַּאֲמֵן, אָח,
אַל-תִּבְטַח בַּכּוֹכָבִים,
רַמָּאִים הֵם וַחֲנֵפִים הֵם –
גַּנָּבִים שֶׁבְּגַנָּבִים!
מִנְּעוּרַי נִגְלָה כוֹכָב לִי,
מוּל בֵּיתִי עֵינוֹ קָרְצָה,
וּבְרָכוֹת שָׁלַח לִי מֵעָל
עִם פִּתְקֵי זָהָב אָרְצָה.
וּבְעֵין עֲרוּמִים רָמַז לִי,
הִבְטִיחַ שַׁ"י עוֹלָמוֹת –
וּרְאֵה, עַד-עַתָּה רָשׁ אֲנִי
וּמִסְכֵּן עַל אֲדָמוֹת.
אִי, כּוֹכָב עֶלְיוֹן, עַפְעַף פָּז!
מַדּוּעַ רִמִּיתָנִי?
אַיֵּה הַגְּמוּל לֶאֱמוּנַת לֵב
וְלֶאֱמוּנָתִי אָנִי?
בְּהַבְטָחוֹת שָׁוְא אַל-תַּאֲמֵן, אָח,
אַל-תִּבְטַח בַּכּוֹכָבִים,
עֲרוּמִים הֵם וַחֲנֵפִים הֵם –
גַּנָּבִים שֶׁבְּגַנָּבִים!
