 הַחוֹלֶה בְּעֵינָיו אַרְגַּן: שְׁלֹשָה וּשְׁנַיִם הֲרֵי הֵם – חֲמִשָּׁה, וְעוֹד חֲמִשָּׁה הֲרֵי הֵם – עֲשָׂרָה.
וְעוֹד עֲשָׂרָה הֲרֵי הֵם – עֶשְׂרִים.
שְׁלשָׁה וּשְׁנַיִם הֲרֵי הֵם – חֲמִשָּׁה.
"וְעוֹד, מִיּוֹם הָעֶשְׂרִים וְאַרְבָּעָה – חֹקֶן קָטָן מַכְנִיס, מֵכִין וּמְרַכֵּךְ כְּדֵי לְרַכֵּךְ וּלְהַרְטִיב וּלְחַדֵּשׁ אֶת מֵעָיו שֶׁל מַר".
מִדָּה יָפָה אֲנִי מוֹצֵא בְּמַר פְלֵירַן הָרוֹקֵחַ שֶׁלִּי, שֶׁחֶשְׁבּוֹנוֹתָיו כְּתוּבִים תָּמִיד בְּסִגְנוֹן מְנֻמָּס כָּל-כָּךְ, "מֵעָיו שֶׁל מַר – שְׁלשִׁים זוּז".
כֵּן; אֲבָל, מַר פְלֵירַן, אֵין אָדָם יוֹצֵא יְדֵי חוֹבָתוֹ בְּנִימוּס בִּלְבָד; אֶלָּא חוֹב הוּא לִהְיוֹת גַּם מָתוּן בְּמַעֲשָׂיו וְלִבְלִי לִפְשֹׁט אֶת עוֹר הַחוֹלִים מֵעֲלֵיהֶם.
שְׁלשִׁים זוּז הֲדָחָה אֶחָת! הִנְנִי עַבְדְּךָ לְשָׁרְתֶךָ; הֲלֹא כְבָר אָמַרְתִּי לְךָ זֹאת: בְּחֶשְׁבּוֹנוֹתֶיךָ הַקּוֹדְמִים לֹא הֶעֱלֵיתָ לִּי אֶלָּא בְעֶשְׂרִים זוּז, עֶשְׂרִים זוּז בִּלְשׁוֹן רוֹקְחִים מַשְׁמָעוֹ עֲשָׂרָה זוּזִים, הִנֵּה הִנָּם: עֲשָׂרָה זוּזִים.
"וְעוֹד בּוֹ בַיּוֹם חֹקֶן טוֹב מַנַּקֶה, מְרַכֵּךְ, עָשׂוּי עַל קַתּוֹלִין כָּפוּל, רוֹבִיָּה, דְּבַש בִּוְרָדִים וְכַיּוֹצֵא בָאֵלֶּה… כְּמִצְוַת הָרוֹפֵא, כְּדֵי לְטַאטֵא וּלְהָדִיחַ וּלְטַהֵר אֶת כְּרֵסוֹ שֶׁל מַר – שְׁלשִׁים זוּז".
בִּרְשׁוּתוֹ שֶׁל מַר – עֲשָׂרָה זוּזִים.
"וְעוֹד, בּוֹ בַיּוֹם, בָּעֶרֶב, סַמִּים, רְפוּאוֹת שֶׁל כָּבֵד מְיַשְּׁנִים וּמַרְדִּימִים, עֲשׂוּיִים כְּדֵי לִנְסֹךְ שֵׁנָה עַל מַר – שְׁלשִׁים וַחֲמִשָׁה זוּז".
כְּנֶגֶד סַמִּים אֵלֶּה אֵין אֲנִי טוֹעֵן, כִּי אָמְנָם יָשַׁנְתִּי יָפֶה.
עֲשָׂרָה, חֲמִשָּׁה-עָשָׂר, שִׁשָּׁה-עָשָׂר וְשִׁבְעָה-עָשָׂר זוּז וְשֵׁשׁ דֶּנְיֵאוֹת.
"וְעוֹד בַּיּוֹם הָעֶשׂרִים וַחֲמִשָּׁה אָסוּתָא יָפָה מְנַקָּה וּמְאַמְּצָה, עֲשׂוּיָה עַל קְצִיעָה רַעֲנַנָּה וַאֲסָנָה לַוַנְטִית וּשְׁאָר עִקָּרִים, כְּמִצְוַת מַר פּוּרְגוֹן, כְּדֵי לְגָרֵשׁ וּלְסַלֵּק מָרָתוֹ שֶׁל מַר – אַרְבַּע לִיטְרוֹת" הוֹי, מַר פְלֵירַן, לְהָתֵל בָּנוּ אַתָּה אוֹמֵר? צָרִיךְ לִחְיוֹת עִם הַחוֹלִים.
מַר פּוּרְגוֹן לֹא צִוָּה לְךָ לִכְתֹּב אַרְבָּעָה פְרַנְקִים; שְׁלשָׁה, בְּבַקָּשָׁה מִמְּךָ, עֶשְׂרִים זוּז וּשְׁלשִׁים זוּז.
"וְעוֹד בּוֹ בַיּוֹם סַמִּים מַשְׁקִיטִים כְּאֵב וְצוֹפְדִים כְּדֵי שֶׁיָּנוּחַ לְמַר – שְׁלשִׁים זוּז".
טוֹב, עֲשָׂרָה וַחֲמִשָּׁה-עָשָׂר.
"וְעוֹד בַּיּוֹם הָעֶשְׂרִים וְשִׁשָּׁה – חֹקֶן מֵקֵל נְפִיחָה, כְּדֵי לְגָרֵשׁ אֶת רוּחוֹתָיו שֶׁל מַר – שְׁלשִׁים זוּז".
עֲשָׂרָה זוּזִים, מַר פְלֵירַן.
"וְעוֹד חֹקֶן שֵׁנִי, בִּשְׁבִיל מַר בּעֶרֶב עָשׂוּי כַּנָּ"ל – שְׁלשִׁים זוּז".
מַר פְלֵירַן – עֲשָׂרָה זוּזִים.
"וְעוֹד בַּיּוֹם הָעֶשְׂרִים וְשִׁבְעָה – אָסוּתאָ יָפָה מֻרְכָּבָה, כְּדֵי לְהָקֵל עָלָיו לַעֲשׂוֹת צְרָכִים גְּדוֹלִים וּלְסַלֵּק אֶת הָרוּחוֹת הָרָעִים שֶׁל מַר – שָׁלשׁ לִיטְרוֹת".
טוֹב, עֶשְׂרִים זוּז וּשְׁלשִׁים זוּז.
שָׂמֵח אֲנִי, כִּי אֲדוֹנִי נָבוֹן, "וְעוֹד בַּיּוֹם הָעֶשְׂרִים וּשְׁמוֹנָה – מָנָה אַחַת שֶׁל נַסְיוּב חָלָב מְזֻקָּק וּמָמְתָּק כְּדֵי לְהָקֵל וּלְהַשְׁקִיט וּלְצַנֵּן וּלְחַדֵּשׁ אֶת דָּמָיו שֶׁל מַר – עֶשְׂרִים זוּז".
טוֹב, עֲשָׂרָה זוּזִים.
"וְעוֹד שִׁקּוּי מְחַזֵּק-לֵב וְשׁוֹמֵר מֵרָע, עָשׂוּי עַל שְׁנֵים-עָשָׂר גְּרַן שֶׁל בֵּזוֹאַר, עֲסִיס-לִימוֹנִים וְרִמּוֹנִים וּשְׁאָר מִינִים, כְּמִצְוַת הָרוֹפֵא – חָמֵשׁ לִיטְרוֹת".
אֲבָל, מַר פְלֵירַן, לְאַט לִי, בְּבַקָּשָׁה מִמְּךָ, כִּי אִם תִּהְיֶה נוֹהֵג כָּךְ, אֵין אִישׁ אֲשֶׁר יִהְיֶה רוֹצֶה לִהְיוֹת חוֹלֶה, דַּי לְךָ בְּאַרְבָּעָה פְרַנְקִים.
עֶשְׂרִים וְאַרְבָּעָה זוּז, שְׁלשָׁה וּשְׁנַיִם, הַרֵי הֵם – חֲמִשָּׁה, וְעוֹד חֲמִשָּׁה הַרֵי הֵם עֲשָׂרָה, וְעוֹד עֲשָׂרָה – הֲרֵי הֵם עֶשְׂרִים.
שִׁשִּׁים לִיטְרוֹת, אַרְבָּעָה זוּז וְשֵׁשׁ דֶּנְיֵאוֹת.
וּבֵכן, בַּחֹדֶשׁ הַזֶּה קִבַּלְתִּי אַחַת, שְׁתַּיִם, שָׁלשׁ, אַרְבַּע, חָמֵשׁ, שֵׁשׁ, שֶׁבַע, שׁמוֹנֶה אָסוּתוֹת; וְאַחַת, שְׁתַּיִם, שָׁלשׁ, אַרְבַּע, חָמֵשׁ, שֵׁשׁ, שֶׁבַע, שְׁמוֹנֶה, תֵּשַׁע, עֶשֶׂר, אַחַת-עֶשְׂרֵה וּשְׁתֵּים-עֶשְׂרֵה הֲדָחוֹת; וּבַחֹדֶשׁ שֶׁעָבַר שְׁתֵּים-עֶשְׂרֵה אָסוּתוֹת וְעֶשְׂרִים הֲדָחוֹת.
מִכָּאן אֵין הַדָּבָר תָּמוּהַּ כְּלָל, כִּי בְחֹדֶשׁ זֶה אֵינֶנִּי חָשׁ אֶת עַצְמִי יָפֶה כְּמוֹ בַחֹדֶשׁ שֶׁעָבָר.
אֹמַר זֹאת לְמַר פּוּרְגוֹן וִיסַדֵּר אֶת הַדָּבָר.
יִקְחוּ מִמֶּנִי כָּל זֹאת.
אֵין אִישׁ פֹּה, וַאֲנִי אוֹסִיף וְאֹמַר, הֵם לְעוֹלָם עוֹזְבִים אוֹתִי לְנַפְשִׁי, אֵין כָּל תַּחְבּוּלָה לְעָצְרָם פֹּה.
 אֵינָם שׁוֹמְעִים כְּלָל.
הַמְּצִלָּה שֶׁלִּי אֵינָהּ מַשְׂמִיעָה קוֹל כָּרָאוּי.
דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין! אֵין כְּלוּם! דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין.
חֵרְשִׁים הֵם.
טוּאַנֶטָה! דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין! הַרֵי הֵם כְּאִלּוּ לֹא צִלְצַלְתִּי כְלָל.
כַּלְבָּה! נוֹכֶלֶת! דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין! הַרֵינִי יוֹצֵא מִגִּדְרִי! דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין! בַּת-בְּלִיַּעַל! לַעֲזָאזֵל! הֲנִשְׁמַע כַּדָּבָר הַזֶּה לַעֲזֹב חוֹלֶה, אֻמְלָל שֶׁכְּמוֹתִי יְחִידִי? דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין.
הִנֵּה אִישׁ הָרָאוּי לְחֶמְלָה! דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין! הוֹי אֵלִי, אֵלִי! הֵם יַעַזְבוּנִי פֹּה לָמוּת.
דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין, דְּרֵלֵין! טוּאַנֶטָה הִנְנִי בָאָה! אַרְגַּן הוֹי, כַּלְבָּה! הוֹי, בַּת נַעֲוַת הַמַּרְדוּת! טוּאַנֶטָה יִקָּחֶנּוּ שֵׁד מִשַּׁחַת קֹצֶר-רוּחוֹ שֶׁל מַר! אַתָּה כָל-כָּךְ מֵצִיק לִבְרִיוֹת, עַד כִּי נֶחְבַּט רֹאשִׁי בִּתְרִיסוֹ שֶׁל הַחַלּוֹן.
ארג הוֹי, אֲרוּרָה!… טוּאַנֶטָה אוֹי! אַרְגַּן הִנֵּה… טוּאַנֶטָה אוֹי… אַרְגַּן הִנֵּה שָׁעָה תְמִימָה… טוּאַנֶטָה אוֹי… אַרְגַּן אֲשֶׁר עֲזַבְתִּינִי… טוּאַנֶטָה אוֹי… אַרְגַּן דֹּמִי, בַּת-בְּלִיַּעַל, וּתְנִי לִי לָרִיב אִתָּךְ! טוּאַנֶטָה חֵי נַפְשִׁי, דָּבָר בִּעתּוֹ לְאַחַר שֶׁהֲרֵעוֹתִי לִי כָךְ… אַרְגַּן הֲרֵי בִשְׁבִילֵךְ נִחַר גְּרוֹנִי, בַּת נַעֲוַת הַמַּרְדּוּת.
טוּאַנֶטָה וּבְעֶטְיוֹ שֶׁל מַר נֶחְבַּט רֹאשִׁי.
זֶה לְעֻמַּת זֶה.
עַכְשָׁיו אָנוּ נְקִיִּים זֶה מִזֶּה, אִם רְצוֹנְךָ בְּכָךְ.
אַרְגַּן מָה? מָה, בַּת-בְּלִיָּעַל! טוּאַנֶטָה אִם תָּרִיב עִמִּי – אֶבְכֶּה.
אַרְגַּן לְעָזְבֵנִי, נְבֵלָה! טוּאַנֶטָה אוֹי… אַרְגַּן כַּלְבָּה! רוֹצָה אַתְּ… טוּאַנֶטָה אוֹי… אַרְגַּן מָה? גַּם אֶת הֲנָאָתִי לָרִיב אִתָּךְ אֶחְשׂךְ מִנַּפְשׁי? טוּאַנֶטָה יָרִיב מַר כְּאַוַּת נַפְשׁוֹ.
אֲנִי מְרֻצָּה בַדָּבָר.
אַרְגַּן אַתְּ מַפְרִיעָה אוֹתִי, כַּלְבָּה; אַתְּ מַפְסִיקָה אֶת דְּבָרַי בְּכָל רָגַע.
טוּאַנֶטָה אִם טוֹב בְּעֵינֵי מַר לָרִיב, הֲלֹא רָאוּי הוּא שֶׁתִּהְיֶה לִי הֲנָאַת בֶּכִי.
אִישׁ אִישׁ וְחֶלְקוֹ שֶׁלּוֹ.
כֵּן נָאֶה וְכֵן יָאֶה.
אוֹי… אַרְגַּן נֶחְדַּל מִזֶּה.
יְהִי כָךְ.
קְחִי מִמֶּנִּי אֶת זֶה, בַּת-בְּלִיַּעַל, קְחִי אֶת זֶה.
הֲפָעַל חָקְנִי הַיּוֹם יָפֶה? טוּאַנֶטָה הַהֲדָחָה שֶׁל מַר? אַרְגַּן כֵּן, הַרְבֵּה מָרָה הָיְתָה בָּהּ? טוּאַנֶטָה חֵי נַפְשִׁי, אֵינִי מִתְעָרֶבֶת בְּעִנְיָנִים כָּאֵלֶּה! יַכְנִיס מַר פְלֵירַן חָטְמוֹ הוּא בָזֶה, שֶׁיֶּשׁ לוֹ מִזֶּה טוֹבַת הנָאָה.
אַרְגַּן שִׂימִי לֵב שֶׁיִּהְיֶה לִי מוּכָן לְפָנַי מְרַק-בָּשָׂר לִסְעֻדָּה שְׁנִיָּה שֶׁעָלַי לִסְעֹד מִיָּד.
טוּאַנֶטָה אוֹתוֹ מַר פְלֵירַן וְאוֹתוֹ מַר פּוּרְגוֹן יָשִׂישׂוּ עָלֶיךָ מְאֹד.
פָּרָה חוֹלֶבֶת מָצְאוּ בָךְ.
מְאֹד הָיִיתִי רוֹצָה לִשְׁאֹל אוֹתָם, מַה-הִיא מַחֲלָתְךָ, שֶׁהֵם כָּל-כָּךְ מַרְבִּים בִּרְפוּאוֹת? אַרְגַּן דֹּמִּי, הֶדְיוֹטִית, לֹא לָךְ לִמְתֹּחַ בִּקֹּרֶת עַל פְּקֻדָּתָם שֶׁל רוֹפְאִים.
תָּבֹא הֵנָּה בִּתִּי אַנְגֶ’לִיקָה, יֶשׁ לִי לְהַגִּיד לָהּ דָּבָר.
טוּאַנֶטָה הִנֵּה הִיא בָאָה מֵעַצְמָהּ.
בְּרוּחַ נְבוּאָה רָאֲתָה אֶת מַחֲשֶׁבֶת לִבֶּךָ.
אַרְגַּן קִרְבִי לָגֶשֶׁת, אַנְגֶ’לִיקָה.
בָּאת בְּעִתֵּךְ, לְדַבֵּר אִתָּךְ רָצִיתִי.
אַנְגֶ’לִיקָה הִנְנִי לִשְׁמֹעַ אֶת דְּבָרֶיךָ.
אַרְגַּן חַכִּי.
 תְּנִי לִי אֶת מַטִּי.
כְּרֶגַע אָשׁוּב.
טוּאַנֶטָה יְמַהֵר מַר, יְמַהֵר! הוֹדוֹת לְמַר פְלֵירַן יֵשׁ לָנוּ עֲבוֹדָה.
אַנְגֶ’לִיקָה טוּאַנֶטָה! טוּאַנֶטָה מָה? אַנְגֶ’לִיקָה חֲזִי בִי מְעָט.
טוּאַנֶטָה וּבְכֵן, הִנְנִי מַבִּיטָה בָךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה טוּאַנֶטָה! טוּאַנֶטָה וּבְכֵן, מַה מַּשְׁמָע, טוּאַנֶטָה? אַנְגֶ’לִיקָה כְּלוּם אֵינֵךְ מְבִינָה עַל דְּבַר-מָה אֲנִי רוֹצָה לְדַבֵּר? טוּאַנֶטָה אֲנִי מְבִינָה.
עַל אוֹדוֹת מְאַהֲבֵנוּ הַצָּעִיר.
כִּי זֶה שִׁשָּׁה יוֹם, שֶׁאֵין אָנוּ מְדַבְּרִים אֶלָּא עַל אוֹדוֹתָיו.
וְאִם לֹא דִבַּרְתְּ עַל אוֹדוֹתָיו רֶגַע, אֵין אַתְּ חָשָׁה אֶת עַצְמֵךְ יָפֶה.
אַנְגֶ’לִיקָה מִכֵּיוָן שֶׁאַתְּ יוֹדַעַת אֶת הַדָּבָר, מִפְּנֵי-מָה אֵינֵךְ מַתְחִילָה תֵכֶף לְדַבֵּר עַל אוֹדוֹתָיו? וּמַדּוּעַ אֵינֵךְ חוֹשֶׂכֶת נַפְשִׁי מֵעָמָל לַהֲבִיאֵךְ לִידֵי כָךְ? טוּאַנֶטָה מִשּׁוּם שֶׁאֵינֵךְ נוֹתֶנֶת לִי שָׁהוּת לְכָךְ וְדוֹאֶגֶת אַתְּ שֶׁלֹא יַקְדִּימֵך זָר.
אַנְגֶ’לִיקָה מוֹדָה אֲנִי לְפָנַיִךְ, שֶׁלֹּא אִיעַף וְלֹא אִיגַע לְסַפֵּר עִמָּךְ עַל אוֹדוֹתָיו, וּמִתְגַּעְגַּעַת אֲנִי לְכָל רֶגַע כְּדֵי לְגַלּוֹת לָךְ לִבִּי.
הַגִּידִי לִי, טוּאַנֶטָה, כְּלוּם אֵין רוּחֵךְ נוֹחָה מֵאַהֲבָתִי? טוּאַנֶטָה יִשְׁמְרֵנִי הָאֵל! אַנְגֶ’לִיקָה כְּלוּם רַע הוּא הַדָּבָר, שֶׁאֲנִי מִתְמַכְּרָה לְרִגְשִׁי זֶה הַמָּתוֹק? טוּאַנֶטָה אֵין אֲנִי מַגִּידָה זֹאת.
אַנְגֶ’לִיקָה שֶׁמָּא רוֹצָה אַתְּ, שֶׁאֶתְיַחֵס בְּשִׁוְיוֹן נֶפֶשׁ לְכָל שְׁבוּעוֹת אַהֲבָתוֹ הַלּוֹהָטֶת? טוּאַנֶטָה חַס וְחָלִילָה! אַנְגֶ’לִיקָה הַגִּידִי נָא לִי, כְּלוּם אֵינֵךְ מוֹצֵאת כָּמוֹנִי אֶצְבַּע אֱלֹהִים, מֵעֵין מַעֲשֵׂה הַהַשְׁגָּחָה, בִּמְאֹרָע בִּלְתִּי צָפוּי זֶה, שֶׁהֵבִיא לִידֵי הִתְוַדּעוּתֵנוּ? טוּאַנֶטָה כֵּן.
אַנְגֶ’לִיקָה כְּלוּם אֵינֵךְ מוֹצֵאת מַעֲשֵׂה-לֵב-אֲצִילִים בָּזֶה, שֶׁגּוֹנֵן עָלַי וּבְטֶרֶם יֵדַע מִי אֲנִי? טוּאַנֶטָה כֵּן.
אַנְגֶ’לִיקָה שֶׁאֵין לָךְ נְדִיבוּת-לֵב גְּדוֹלָה מִזּוֹ? טוּאַנֶטָה אָמְנָם.
אַנְגֶ’לִיקָה וְכִי נָהַג מִנְהָג, שֶׁאֵין יָפֶה מִמֶּנּוּ? טוּאַנֶטָה אָמְנָם וְאָמְנָם.
אַנְגֶ’לִיקָה אֵינֵךְ מוֹצֵאת, כִּי יָפָה גִזְרָתוֹ? טוּאַנֶטָה כַּמּוּבָן.
אַנְגֶ’לִיקָה וְיָפֶה מַרְאֵהוּ! טוּאַנֶטָה אֵין סָפֵק.
אַנְגֶ’לִיקָה וְרוּחַ אֲצִילוּת נְסוּכָה עַל כֹּל מַה שֶּׁהוּא אוֹמֵר וְעוֹשֶׂה? טוּאַנֶטָה וַדַּאי.
אַנְגֶ’לִיקָה וְכִי אִי-אֶפְשָׁר לְבַטֵּא בְּאֹפֶן יוֹתֵר נָאֶה מַה שֶּׁהוּא אוֹמֵר עַל דְּבַר אַהֲבָתוֹ? טוּאַנֶטָה צָדָקְתְּ.
אַנְגֶ’לִיקָה וְאֵין דָּבָר יוֹתֵר מַדְאִיב מִמְּצוּקָתִי בָּהּ אֲנִי נְתוּנָה, שֶׁאָסוּר לִי לְהַבִּיעַ בְּמוֹ פִי אֶת מֶתֶק-לַהַב אַהֲבָתֵנוּ, הַנְּתוּנָה לָנוּ מִן הַשָּׁמָיִם? טוּאַנֶטָה אֱמֶת וְיַצִּיב.
אַנְגֶ’לִיקָה אֲבָל, טוּאַנֶטָה הַיְּקָרָה, מַאֲמִינָה אְת שֶׁהוּא אוֹהֵב אוֹתִי בְלִבּוֹ, כְּמוֹ שֶׁהוּא אוֹמֵר בְּפִיו? טוּאַנֶטָה אָכֵן, דְּבָרִים אֵלֶּה יֵשׁ פְּעָמִים מָקוֹם לַחֲשֹׁד בָּהֶם קְצָת, שֶׁהַמִּתְחַפֵּשׂ לְאַהֲבָה דּוֹמֶה כָּל-כָּךְ לְאוֹהֵב בֶּאֱמֶת.
אַף רָאִיתִי כַּמָּה אָמָּנִים מֻמְחִים לְאוֹתוֹ דָבָר.
אַנְגֶ’לִיקָה אוֹי, טוּאַנֶטָה, מָה אַתְּ סָחָה? מִי שֶׁמְּדַבֵּר בְּנֻסָּח שֶׁכְּמוֹתוֹ, כְּלוּם אֶפְשָׁר שֶׁאֵין אֱמֶת בְּפִיו? טוּאַנֶטָה בְּכָל אֹפֶן תֵּדְעִי מִיָּד דָבָר בָּרוּר.
וּמַה שֶׁכָּתַב תְּמוֹל, כִּי הֶחְלִיט לְבַקֵּשׁ אוֹתָךְ לִהְיוֹת לוֹ לְאִשָּׁה, זוֹהִי הַדֶּרֶךְ הַמְּהִירָה בְיוֹתֵר לָדַעַת, אִם הוּא מְדַבֵּר אֶמֶת אוֹ לֹא.
אַנְגֶ’לִיקָה הוֹי, טוּאַנֶטָה, אִם סְבָבַנִי בְכַחַש, שׁוּב לֹא אֶתֵּן אֵמוּן בְּגֶבֶר כָּל יְמֵי חַיָּי.
טוּאַנֶטָה הִנֵּה אָבִיךְ שָׁב.
אַרְגַּן בִּתִּי, הִנְנִי לְבַשְּׂרֵךְ חֲדָשׁוֹת, אֲשֶׁר וַדַּאי לֹא חִכִּית לִשְׁמֹעַ.
הִנֵּה בָא אִישׁ וּמְבַקֵּשׁ לְקַחְתֵּךְ לֹו לְאִשָּׁה.
הָא כֵיצַד? אַתְּ צוֹחָקֶת? כֵּן, כֵּן הַמִּלָּה נִשּׂוּאִין מְשַׂמַּחַת לֵב.
אֵין לָךְ דָּבָר הַגּוֹרֵם קוֹרַת-רוּחַ לִנְעָרוֹת צְעִירוֹת יוֹתֵר מִזֶּה.
הוֹי הַטֶּבַע, הַטֶּבַע! כְּפִי שֶׁאֲנִי רוֹאֶה, בִּתִּי, אֵין לִי לִשְׁאוֹל אוֹתָךְ, אִם רוֹצָה אַתְּ לְהִנָּשֵׂא.
אַנְגֶ’לִיקָה אָבִי, עָלַי לַעֲשׂוֹת כֹּל מַה שֶּׁתּוֹאִיל לְצַוּוֹת עָלָי.
אַרְגַּן שָׂמֵחַ אֲנִי כִּי יֶשׁ לִי בַת מַקְשִׁיבָה כָל-כָּך.
וּבְכֵן, תַּם וְנִשְׁלָם, אֲנִי אֵרַסְתִּיךְ לְאִישׁ.
אַנְגֶ’לִיקָה עָלַי לַעֲשׂוֹת כַּטּוֹב בְּעֵינֶיךָ, אָבִי, בְּעֵינַיִם עֲצוּמוֹת.
אַרְגַּן אִשְׁתִּי, כְּלוֹמַר אִמֵּךְ-חוֹרַגְתֵּךְ, אַדִּיר חֶפְצָה הוּא שֶׁתִּהְיִי לִנְזִירָה; גַּם אַתְּ גַּם אֲחוֹתֵך הַקְּטַנָּה לוּאִיזוֹן.
כָּל הַיָּמִים הָיְתָה לְהוּטָה אַחַר זֶה.
טוּאַנֶטָה כִּבְשָׂה תַמָּה זוֹ טַעְמָהּ וְנִמּוּקָהּ עִמָּהּ.
אַרְגַּן הִיא לֹא רָצְתָה בְשׁוּם אֹפֶן לְהַסְכִּים לְנִשּׂוּאִים אֵלֶּה; אֲבָל אֲנִי שִׁדַּלְתִּי אוֹתָהּ בִּדְבָרִים, וַהֲרֵי הַסְכָּמָתִי נְתוּנָה.
אַנְגֶ’לִיקָה הוֹי, אָבִי, מוֹדָה אֲנִי לְךָ עַל כָּל תַּגְמוּלֶיךָ עָלָי.
טוּאַנֶטָה אָכֵן שְׂמֵחָה אֲנִי לִרְאוֹת אֶת אֲדוֹנִי בְכָךְ; הֲרֵי זֶה הַמַּעֲשֶׂה הַמְּחֻכָּם בְּיוֹתֵר שֶׁעָשָׂה מַר בִּימֵי חַיָּיו.
אַרְגַּן אֶת אֲרוּסֵךְ עוֹד לֹא רָאִיתִי; אֲבַל אוֹמְרִים לִי, כִּי יִמְצָא חֵן בְּעֵינַי וְגַם בְּעֵינָיִךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה בְּוַדַּאי, אָבִי.
אַרְגַּן הָא כֵיצַד? כְּלוּם רָאִית אוֹתוֹ? אַנְגֶ’לִיקָה מִכֵּיוָן שֶׁהַסְכָּמָתְךָ נוֹתֶנֶת לִי אֶת הַיְּכֹלֶת לִפְתֹּחַ לְפָנֶיךָ אֶת סְגוֹר לִבִּי, לֹא אַעְלִים מִמְּךָ כְלָל, שֶׁהַמִּקְרֶה הִזְמִין אוֹתָנוּ יַחַד לִפְנֵי שִׁשָּׁה יָמִים, וּבַקָּשָׁתוֹ שֶׁהִשְׁמִיעַ בְּאָזְנֶיךָ הֲרֵיהִי פְרִי נְטִיַּת לִבֵּנוּ זֶה לָזֶה מֵרְאִיָּה רִאשׁוֹנָה.
אַרְגַּן דָּבָר זֶה לֹא הִגִּידוּ לִי, אֲבָל אֲנִי שָׂמֵחַ עַל הַדָּבָר, וַהֲרֵי יָפֶה יוֹתֵר שֶׁכָּךְ הָיָה מַעֲשֶׂה.
אוֹמְרִים הֵם, שֶׁהוּא בָחוּר צָעִיר, נָאֶה וּבַעַל קוֹמָה.
אַנְגֶ’לִיקָה כֵּן, אָבִי.
אַרְגַּן יְפֵה-קוֹמָה.
אַנְגֶ’לִיקָה בְּלִי סָפֵק.
אַרְגַּן פַּרְצוּף נָאֶה.
אַנְגֶ’לִיקָה נָאֶה מְאֹד.
אַרְגַּן נְבוֹן לֵב וּבֶן-טוֹבִים.
אַנְגֶ’לִיקָה אֱמֶת וְיַצִּיב.
אַרְגַּן מְנֻמָּס עַד מְאֹד.
אַנְגֶ’לִיקָה הַמְּנֻמָּס שֶׁבָּעוֹלָם.
אַרְגַּן מֵיטִיב לְדַבֵּר יְוָנִית וְרוֹמִית.
אַנְגֶ’לִיקָה דָּבָר זֶה נֶעְלַם מִמֶּנִּי.
אַרְגַּן וּבְעוֹד יָמִים שְׁלשָׁה יְקַבֵּל תְּעוּדַת רוֹפֵא.
אַנְגֶ’לִיקָה הוּא? אָבִי! אַרְגַּן כֵּן.
כְּלוּם לֹא הִגִּיד לָךְ? אַנְגֶ’לִיקָה לֹא! בֶּאֱמֶת? וּמִי אָמַר לְךָ אֶת הַדָּבָר? אַרְגַּן מַר פּוּרְגוֹן.
כְּלוּם מַכִּיר אוֹתוֹ מַר פּוּרְגוֹן? אַרְגַּן שְׁאֵלָה יָפָה שָּאָלְתְּ.
מִן הַדִּין שֶׁהוּא מַכִּיר אוֹתוֹ, מִכֵּיוָן שְׁהוּא בֶן-אֲחוֹתוֹ.
אַנְגֶ’לִיקָה קְלֵיאַנְט הִנֵּהוּ בֶן-אֲחוֹתוֹ שֶׁל מַר פּוּרְגוֹן? אַרְגַּן אֵיזֶה קְלֵיאַנְט? אָנוּ מְסַפְּרִים בָּזֶה שֶׁרוֹצֶה לְקַחְתֵּךְ לְאִשָּׁה.
אַנְגֶ’לִיקָה כֵּן, אָבִי.
אַרְגַּן וּבֵכן הוּא בֶן-אֲחוֹתוֹ שֶׁל מַר פּוּרְגוֹן, בְּנוֹ שֶׁל גִּיסוֹ, הָרוֹפֵא מַר דִּיאַפוּאַרוּס, וּשְׁמוֹ – תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס וְלֹא קְלֵיאַנְט.
הַיּוֹם בַּבֹּקֶר הֶחְלַטְנוּ בִּדְבַר נִשּׂוּאִין אֵלֶּה: מַר פּוּרְגוֹן, מַר דִּיאַפוּאַרוּס וָאָנִי.
וּמָחָר יוּבָא לְפָנַי עַל יְדֵי אָבִיו, זֶה שֶׁעָתִיד לִהְיוֹת חֲתָנִי, וַאֲנִי אַכִּירֶנּוּ.
מַלָּךְ, אַתְּ נִרְגָּזָה? אַנְגֶ’לִיקָה אָכֵן, אָבִי, רוֹאָה אֲנִי, שֶׁסִּפַּרְתָּ בְאֶחָד, וַאֲנִי נִתְכַּוַּנְּתִי לְשֵׁנִי.
טוּאַנֶטָה כֵּיצַד, הַאֻמְנָם עָשָׂה מַר אִוֶּלֶת זוֹ? בַּעַל הוֹן שֶׁכְּמוֹתוֹ יֵלֵךְ וְיִתֵּן אֶת בִּתּוֹ לְאִשָּׁה לְרוֹפֵא? אַרְגַּן כֵּן, אַתְּ מַה תִּתְעָרְבִי בַדָּבָר, אַתְּ רֵיקָנִית, בַּת בְּלִי בשֶׁת שֶׁכְּמוֹתֵךְ! טוּאַנֶטָה אֵלִי! לְאַט לְךָ.
מִיָּד אַתָּה מַתְחִיל בַּחֲרָפוֹת.
כְּלוּם אֵין אָנוּ יְכוֹלִים לְדַבֵּר אִישׁ אֶל רֵעֵהוּ וְלֹא נִתְקַצֵּף? הָבָה וּנְדַבֵּר בְּנָחַת.
מָה רָאִיתָ שֶׁבָחַרְתָּ בְּשִׁדוּךְ שֶׁכָּזֶה? אַרְגַּן טַעְמִי וְנִמּוּקַי עִמִּי, מִשּׁוּם שֶׁאֲנִי רוֹאֶה אֶת עַצְמִי חַלָּשׁ וְחוֹלֶה, לְפִיכָךְ רוֹצֶה אֲנִי שֶׁיִּהְיֶה חֲתָנִי רוֹפֵא וּקְרוֹבַי רוֹפְאִים, שֶׁיִּהְיוּ לִי כִתְרִיס בִּפְנֵי מַחֲלָתִי, שֶׁיִּהְיֶה בְתוֹךְ מִשְׁפַּחְתִּי אוֹתוֹ מַעְיַן-הָרְפוּאוֹת לִישׁוּעָתִי, שֶׁיִּהְיוּ מוּכָנִים תָּמִיד לָבֹא לְהִתְיַעֵץ עַל דְּבַר מַחֲלָתִי וְלִכְתֹּב לִי תְרוּפָתָם.
טוּאַנֶטָה טוֹב מְאֹד, הִנֵּה זֶהוּ טָעַם.
וּמַה-נָּעִים לְדַבֵּר אִישׁ אֶל רֵעֵהוּ בְּנָחַת.
אוּלָם יַעֲנֶה לִי מַר בֶּאֱמוּנָתוֹ, כְּלוּם חוֹלֶה הוּא? אַרְגַּן כֵּיצַד, בַּת-בְּלִיָּעַל? כְּלוּם חוֹלֶה אָנִי? כְּלוּם חוֹלֶה אֲנִי, אִשָּׁה, בּשֶׁת לֹא תֵדָע! טוּאַנֶטָה טוֹב, טוֹב! מַר הֲרֵיהוּ חוֹלֶה.
אַל נָא נָרִיבָה עַל אוֹדוֹת זֹאת.
כֵּן, חוֹלֶה מְסֻכָּן הוּא, גַּם אֲנִי מַסְכִּימָה לָזֶה.
חוֹלֶה יוֹתֵר מְסֻכָּן מִשֶּׁהוּא מְשַׁעֵר – חֲסַל! אֲבָל בִּתּוֹ צְרִיכָה לְהִנָּשֵׂא לְאִישׁ בִּשְׁבִילָהּ, וְכֵיוָן שֶׁאֵינָהּ חוֹלָה, אֵין הֶכְרֵחַ בַּדָּבָר שֶׁתִּנָּשֵׂא לְרוֹפֵא.
אַרְגַּן הֲלֹא בִשְׁבִילִי אֲנִי מַשִּׂיאָה לְרוֹפֵא.
כָּל בַּת טוֹבָה צְרִיכָה לִהְיוֹת שְׂמֵחָה לְהִנָּשֵׂא לְאִישׁ הַמּוֹעִיל לְבַרְיוּת גּוּפוֹ שֶׁל אָבִיהָ.
טוּאַנֶטָה חֵי נַפְשִׁי, אֲדוֹנִי.
רוֹצֶה מַר שֶׁאַשְׁמִיעַ לוֹ עֲצָתִי עֲצַת-רֵעַ? אַרְגַּן וּמַה הִיא הָעֵצָה? טוּאַנֶטָה לַחְדֹּל מֵאוֹתוֹ שִׁדּוּךְ.
אַרְגַּן מֵאֵיזֶה טָעַם? טוּאַנֶטָה מִטַּעַם זֶה, שֶׁבִּתְּךָ לֹא תַּסִכִּים כְּלָל לְשִׁידּוּךְ זֶה.
אַרְגַּן בִּתִּי לֹא תַסְכִּים כְּלָל לְאוֹתוֹ שִׁדּוּךְ? טוּאַנֶטָה לֹא! אַרְגַּן בִּתִּי? טוּאַנֶטָה בִּתּוֹ שֶׁל מַר.
הַגֵּד תַּגִּיד, כִּי אֵין לָהּ כָּל עֵסֶק עִם מַר דִּיאַפוּאַרוּס וְלֹא עִם בְּנוֹ תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס וְלֹא עִם שׁוּם דִּיאַפוּאַרוּס שֶׁבָּעוֹלָם.
אַרְגַּן אֲבָל אֲנִי יֶשׁ לִי עִמָּהֶם עֵסֶק.
וְיֶתֶר עַל כֵּן, הַשִּׁדּוּךְ טוֹב יוֹתֵר מִשֶּׁאַתֶּם מְשַׁעֲרִים.
אֵין לוֹ לְדִיאַפוּאַרוּס אֶלָּא בֵן יָחִיד לִירשׁ אוֹתוֹ.
מַר פּוּרְגוֹן שָׁרוּי בְּלִי אִשָּׁה, וּבָנִים אֵין לוֹ, וְהוּא יִירָשֶׁנּוּ עַל-יְדֵי שִׁדּוּךְ זֶה.
וּמַר פּוּרְגוֹן יֶשׁ לוֹ שְׁמוֹנַת אֲלָפִים פְרַנְקִים תְּקִילִין וְטָבִין הַכְנָסָה קְבוּעָה.
טוּאַנֶטָה וַדַּאי שֶׁהָרַג כַּמָּה וְכַמָּה אֲנָשִׁים זֶה, אִם נַעֲשָׂה עָשִׁיר כָּל-כָּךְ! אַרְגַּן שְׁמוֹנַת אֲלָפִים פְרַנְקִים הַכְנָסָה קְבוּעָה זֶהוּ דָבָר שֶׁיֶּשׁ בּוֹ מַמָּשׁ! מִבְּלִי לְהָבִיא בְּחֶשְׁבּוֹן אֶת רְכוּשׁוֹ שֶׁל אָבִיו.
טוּאַנֶטָה אָכֵן, אֲדוֹנִי, כָּל זֶה טוֹב וְיָפֶה.
אוּלָם אֲנִי בְשֶׁלִּי.
בֵּינֵינוּ לְבֵין עַצְמֵנוּ, עֲצָתִי לִבְחֹר לָהּ אִישׁ אַחֵר, שֶׁלֹּא נִבְרְאָה לִהְיוֹת אִשְׁתּוֹ שֶׁל דִּיאַפוּאַרוּס.
אַרְגַּן אֲבָל אֲנִי, אֲנִי רוֹצֶה בְּכָךְ.
טוּאַנֶטָה הוֹי, תּוּף! אַל יֹאמַר אֲדוֹנִי כָּךְ! אַרְגַּן הָא כֵיצַד, לֹא אֹמַר כָּךְ? טוּאַנֶטָה לֹא.
אַרְגַּן מִפְּנֵי-מָה לֹא אֹמַר? טוּאַנֶטָה מִשּׁוּם שֶׁיֹּאמְרוּ, שֶׁאֵין אַתָּה עוֹשֶׂה מַעֲשֶׂיךָ בְּמַחֲשָׁבָה תְחִילָּה.
אַרְגַּן יֹאמְרוּ מַה שֶׁיֹּאמְרוּ; אֲנִי אוֹמֵר לָךְ, שֶׁרוֹצֶה אֲנִי שֶׁתְּקַיֵּם אֶת דְּבָרִי.
טוּאַנֶטָה לֹא, בְּטוּחָה אֲנִי, שֶׁלֹּא תַעֲשֶׂה.
אַרְגַּן אֶכְפֶּה אוֹתָהּ עַד שֶׁתַּעֲשֶׂה.
טוּאַנֶטָה אַחַת אָמַרְתִּי: לֹא תַעֲשֶׂה.
אַרְגַּן תַּעֲשֶׂה.
וְאִם לֹא, אֲנִי מְבִיאָהּ לְמִנְזָר.
טוּאַנֶטָה אָתָּה? אַרְגַּן טוּאַנֶטָה יָפֶה! אַרְגַּן הָא כֵיצַד יָפֶה? טוּאַנֶטָה אֶל הַמִּנְזָר לֹא תְבִיאֶנָּה.
אַרְגַּן אֶל הַמִּנְזָר לֹא אֲבִיאֶנָּה? טוּאַנֶטָה לֹא! אַרְגַּן לֹא? טוּאַנֶטָה לֹא! אַרְגַּן אֲהָהּ! אַךְ זֶה יָפֶה.
אֶת בִּתִּי לֹא אָבִיא לְמִנְזָר – לִכְשֶׁאֶרְצֶה.
טוּאַנֶטָה וַאֲנִי אוֹמֶרֶת: לֹא.
אַרְגַּן וּמִי יַעְצֹר בַּעֲדִי? טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי בְעַצְמוֹ.
אַרְגַּן אֲנִי בְעַצְמִי? טוּאַנֶטָה כֵּן, לְבָבְךָ לֹא יִתְּנֶךָ.
אַרְגַּן יִתְּנֵנִי.
טוּאַנֶטָה הֲתוּלִים עִמָּךְ.
אַרְגַּן אֵין הֲתוּלִים עִמָּדִי.
טוּאַנֶטָה אַהֲבַת אָב תִּתְקֹף עָלֶיךָ.
אַרְגַּן לֹא תִתְקֹף עָלָי.
טוּאַנֶטָה דִּמְעָה אַחַת קְטַנָּה אוֹ שְׁתַיִם, זְרוֹעוֹת מוּטָלוֹת עַל צַוָּאר, אִמְרָה רַכָּה: אָבִי, מַחְמַל נַפְשִׁי, דַיָּם לְרַכֵּךְ אֶת לִבֶּךָ.
אַרְגַּן כָּל זֶה לֹא יוֹעִיל כְּלוּם.
טוּאַנֶטָה יוֹעִיל וְיוֹעִיל.
אַרְגַּן וַאֲנִי אוֹמֵר לָךְ: לֹא יְזִיזוּנִי מִמְּקוֹמִי.
טוּאַנֶטָה דְּבָרִים בְּטֵלִים.
אַרְגַּן אַל תֹאמְרִי: דְּבָרִים בְּטֵלִים.
טוּאַנֶטָה חֵי רֹאשִׁי! אֲנִי מַכִּירָה אֶת אֲדוֹנִי.
לְבּוֹ טוֹב מִטִּבְעוֹ.
אַרְגַּן אֵינֶנִּי טוֹב-לֵב, אֲנִי אִישׁ רָע – לִכְשֶׁאֶרְצֶה.
טוּאַנֶטָה בְּנַחַת, אֲדוֹנִי, הִסַּחְתָּ אֶת דַּעְתְּךָ, כִּי חוֹלֶה אָתָּה.
אַרְגַּן הִנְנִי גוֹזֵר עָלֶיהָ בְּמַפְגִּיעַ, כִּי תִתְכּוֹנֵן לְהִנָּשֵׂא לָאִישׁ שֶׁאֲנִי רוֹצֶה בוֹ.
טוּאַנֶטָה וַאֲנִי אוֹסֶרֶת עָלֶיהָ בְּמַפְגִּיעַ גַּם לַחְשֹׁב בְּעִנְיָן זֶה.
אַרְגַּן אֵיפֹה אָנוּ חַיִּים? אֵיךְ תָּעֵז פָּנֶיהָ שִׁפְחָה בַת-בְּלִיַּעַל לְדַבֵּר כָּךְ אֶל אֲדוֹנֶיהָ הַחוֹלֶה? טוּאַנֶטָה אִם אֲדוֹנִי אֵינוֹ נוֹתֵן דַּעְתּוֹ עַל מַה שֶּׁהוּא עוֹשֶׂה, הָרְשׁוּת לְשִׁפְחָה נְבוֹנָה לַעְצֹר בַּעֲדוֹ.
אַרְגַּן הוֹי, חֲצוּפָה.
אֲנִי אַכֵּךְ נָפֶשׁ.
טוּאַנֶטָה הֲרֵי זוֹ חוֹבָתִי לְהִתְנַגֵּד לְכָל דָבָר הֶעָלוּל לַעֲטוֹת עָלֶיךָ קָלוֹן.
אַרְגַּן גֹּשִׁי, גֹּשִׁי וַאֲלַמְּדֵךְ לְדַבֵּר.
טוּאַנֶטָה   אַחַת רָצִיתִי, שֶׁלֹּא יִוָּאֵל אֲדוֹנִי.
אַרְגַּן כַּלְבָּה! טוּאַנֶטָה לֹא! לְעוֹלָם לֹא אַסְכִּים לְאוֹתוֹ שִׁדּוּךְ.
אַרְגַּן חֲצוּפָה! טוּאַנֶטָה אֵין אֲנִי רוֹצָה, שֶׁתִּנָּשֵׂא לְתוֹמַשׂ דִּיַאפוּאַרוּס שֶׁלָּךְ! אַרְגַּן נְבָלָה! טוּאַנֶטָה לִי תִשָּׁמַע יוֹתֵר מִשֶּׁתִּשָּׁמַע לְךָ! אַרְגַּן אַנְגֶ’לִיקָה, תִּפְשִׂי בְּאֹותָה בַּת-בְּלִיָּעַל! אַנְגֶ’לִיקָה אַל נָא יַעֲשֶׂה אָבִי עַצְמוֹ חוֹלֶה, אַרְגַּן אִם לֹא תִתְפְּשִׂי בָהּ – אֲקַלְלֵךְ.
טוּאַנֶטָה וַאֲנִי אֲנַשּׁלֵנָּה מִירֻשָּׁה, אִם תִּשְׁמַע בְּקוֹלֶךָ.
אַרְגַּן אוֹי, אוֹי, כַּלְכֵּל לֹא אוּכַל.
הִנְנִי נוֹטֶה לָמוּת.
אַרְגַּן הוֹי, אִשְׁתִּי, קִרְבִי נָא אֵלָי.
בֶּלִינָה מַה לְּךָ, אִישִׁי, הָאֻמְלָל? אַרְגַּן בּוֹאִי לְעֶזְרָתִי.
בֶּלִינָה מַה לְךָ, בְּנִי? אַרְגַּן יוֹנָתִי! בֶּלִינָה מַחְמַל נַפְשִׁי.
אַרְגַּן זֶה אַךְ הִקְצִיפוּנִי.
בֶּלִינָה אַלְלַי, אִישִׁי הַיָּקָר! הָא כֵיצַד, תּוֹרִי? אַרְגַּן טוּאַנֶטָה שֶׁלָּךְ, זוֹ בַת-הַבְּלִיָּעַל, מֵעוֹלָם לֹא נָהֲגָה בַחֲצִיפוּת כַּיּוֹם.
בֶּלִינָה הֶרֶף מֵאָף.
אַרְגַּן לִידֵי כַעַס הֱבִיאַתְנִי, יוֹנָתִי.
בֶּלִינָה הֵרָגַע, בְּנִי.
אַרְגַּן שָׁעָה תְמִימָה עָמְדָה וְהִתְנַגְּדָה לְמַה שְּׁאֲנִי רוֹצֶה.
בֶּלִינָה אָנָּא הֵרָגַע.
אַרְגַּן מְעִיזָּה הִיא לֵאמֹר, שֶׁאֵינֶנִּי חוֹלֶה כְלָל! בֶּלִינָה עַזּוּת פָּנִים כָּזוֹ! אַרְגַּן מִי כָמוֹךְ יוֹדֵעַ עַד הֵיכָן הַדְּבָרִים מַגִּיעִים? בֶּלִינָה כֵּן, לִבָּתִי, אֵין הַצֶּדֶק עִמָּהּ.
אַרְגַּן יוֹנָתִי, בַּת-בְּלִיַּעַל זוֹ תַצְעִידֵנִי עַד מָוֶת.
בֶּלִינָה אֲבָל, אֲבָל! אַרְגַּן בְּשֶׁלָּה אֲנִי מַרְבֶּה כָךְ מָרָה.
בֶּלִינָה אַל נָא תִצְטַעֵר כָּךְ.
אַרְגַּן וַאֲנִי אָמַרְתִּי לָךְ כַּמָּה פְעָמִים: גָּרְשִׁי אֶת הָאָמָה! בֶּלִינָה אָבִינוּ שֶׁבַּשָּׁמַיִם, בְּנִי! אֵין לְךָ עֶבֶד וְאֵין שִׁפְחָה שֶׁאֵין בָּהֶם מוּם.
יֵשׁ שֶׁאָנוּ אֲנוּסִים לִסְבּוֹל תְּכוּנוֹתֵיהֶם הָרָעוֹת בִּשְׁבִיל הַטּוֹבוֹת שֶׁלָּהֶן.
אוֹתָהּ אָמָה זְרִיזָה הִיא, שׁוֹקֶדֶת עַל מְלַאכְתָּהּ, חָרוּצָה, נֶאֱמָנָה בְיוֹתֵר; וְאַתָּה יוֹדֵעַ, כַּמָּה צָרִיךְ לְהִזָּהֵר כָּעֵת מִפְּנֵי הַבְּרִיוֹת שֶׁאָנוּ מַכְנִיסִים לְבֵיתֵנוּ.
טוּאַנֶטָה, אַיֵּךְ? טוּאַנֶטָה גְּבִרְתִּי! בֶּלִינָה לָמָּה אַתְּ מְבִיאָה אֶת אִישִׁי לִידֵי כָעַס? טוּאַנֶטָה גְּבִרְתִּי, אָנִי? אֵינִי יוֹדַעַת מָה רוֹצָה גְּבִרְתִּי לֵאמֹר.
אֵין רְצוֹנִי אֶלָּא לִגְרֹם קוֹרַת רוּחַ לַאֲדוֹנִי בְּכָל דָּבָר.
אַרְגַּן הוֹי, אֵשֶׁת תַּהְפּוּכוֹת! טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי אָמַר שֶׁרוֹצֶה הוּא לְהַשִּׂיא אֶת בִּתּוֹ לִבְנוֹ שֶׁל מַר דִּיאַפוּאַרוּס.
עָנִיתִי לוֹ, שֶׁבָּדַקְתִּי וּמָצָאתִי כַּמָּה מַעֲלוֹת טוֹבוֹת בְּשִׁדּוּךְ זֶה, אֶלָּא שֶׁסְּבוּרָה אֲנִי, כִּי יֵיטִיב לַעֲשׂוֹת אִם יִתֵּן אוֹתָה בְּמִנְזָר.
בֶּלִינָה אֵין עֲוֹנָהּ גָּדוֹל כָּל-כָּךְ, וּמוֹצֵאת אֲנִי שֶׁטּוֹב יָעָצָה.
אַרְגַּן יוֹנָתִי, כְּלוּם מַאֲמִינָה אַתְּ בִּדְבָרֶיהָ? מִרְשַׁעַת זוֹ, כַּמָּה וְכַמָּה דִבְרֵי חֻצְפָּה אָמְרָה לִי.
בֶּלִינָה מַאֲמִינָה אֲנִי לָך, מַחְמַדִּי, הֵרָגַע.
שִׁמְעִי נָא, טוּאַנֶטָה, אִם תָּבֹאִי שׁוּב לְצַעֵר אֶת אִישִׁי, גָּרֵשׁ אֲגָרְשֵׁךְ מֵעַל פָּנָי.
מַהֲרִי הָבִיאִי הֵנָּה אַדֶּרֶת הַשֵּׂעָר שֶׁלּוֹ וְכָרִים כְּדֵי שֶׁיֵּשֵׁב בִּרְוָחָה בְכִסְאוֹ.
מַה טִּיבָה שֶׁל יְשִׁיבָתְךָ זוֹ אֵין אֲנִי יוֹדָעַת.
שַׁלְשֵׁל אֶת כּוֹבָעֲךָ עַל אָזְנֶיךָ, שֶׁאֵין לְךָ גּוֹרֵם חָזָק לְנַזֶּלֶת מֵרוּחַ עוֹבֶרֶת דֶּרֶךְ הָאָזְנָיִם.
אַרְגַּן יוֹנָתִי, מָה אוֹדֶה לָךְ עַל כָּל תַּגְמוּלַיִךְ עָלָי.
בֶּלִינָה הִזְדַּקֵּף קְצָת כְּדֵי שֶׁאָשִׂים תַּחְתֶּיךָ כָּר.
זֶה אַנִּיחַ כְּדֵי שֶׁתִּשָּׁעֵן עָלָיו.
כַּר זֶה אָשִׂים מֵעֵבֶר מִזֶּה, זֶה מֵאֲחוֹרֵי גַבֶּךָ וְזֶה כְּדֵי שֶׁתִּסְמֹךְ עָלָיו רֹאשֶׁךָ.
טוּאַנֶטָה וְעוֹד אֶחָד כְּדֵי שֶׁיְּהִי תְרִיס בִּפְנֵי רוּחַ עַרְבַּיִם, אֲדוֹנִי.
אַרְגַּן בַּת-בְּלִיַּעַל, לְחָנְקֵנִי אַתְּ אוֹמָרֶת! בֶּלִינָה אֲבָל, אֲבָל מַלָּךְ? אַרְגַּן כַּלְכֵּל נִלְאֵיתִי! בֶּלִינָה לָמָּה לְךָ לְהִתְקַצֵּף כָּל-כָּךְ? לְטוֹבָתְךָ נִתְכַּוַּנָה.
אַרְגַּן יוֹנָתִי, אֵין אַתְּ יוֹדַעַת אוֹתָהּ, מִרְשַׁעַת שֶּכְּמוֹתָהּ! מִגִּדְרִי הוֹצִיאָה אוֹתִי.
כְּדֵי לְתַקֵּן אֶת הַקַּלְקָלָה זָקוּק אֲנִי כָעֵת לִשְׁמֹנֶה אָסוּתוֹת וּתְרֵיסַר הֲדָחוֹת.
בֶּלִינָה אֲבָל אֲבָל, מַחְמַדִּי, הֵרָגַע! אַרְגַּן אַתְּ נֶחָמָתִי בַּצַּר לִי.
בֶּלִינָה בְּנִי יְחִידִי שֶׁלִּי.
אַרְגַּן כְּדֵי לְהוֹדוֹת לָךְ עַל אַהֲבָתֵךְ אֵלַי, רְצוֹנִי לִכְתֹּב צַוָּאָתִי, כְּמוֹ שֶׁאָמַרְתִּי לָךְ כְּבָר.
בֶּלִינָה אֲבָל, יַקִּירִי, אַל נָא נְדַבֵּר בְּעִנְיָּן זֶה, בְּבַקָּשָׁה מִמֶּךָּ.
אֲנִי אֵינֶנִּי יְכוֹלָה לִנְשׂא מַחֲשָׁבָה זוֹ.
דַּי לִי בְּמִלָּה זוֹ – צַוָּאָה – וְחַלְחָלָה אוֹחֶזֶת אוֹתִי.
אַרְגַּן הֲלֹא אָמַרְתִּי לָךְ לְדַבֵּר בְּעִנְיָן זֶה עִם הַנּוֹטַרְיוֹן שֶׁלָּךְ.
בֶּלִינָה הִנֵּה הוּא, זֶה אַךְ הֲבִיאוֹתִיו אִתִּי.
אַרְגַּן יִכָּנֵס, יוֹנָתִי.
בֶּלִינָה אֲהָהּ, אִישִׁי, כְּשֶׁאִשָּׁה אוֹהֶבֶת כָּל כָּךְ אֶת אִישָּׁהּ, אֵינָהּ יְכוֹלָה לְהַרְהֵר בְּעִנְיָן זֶה.
אַרְגַּן יִקְרַב, מַר בּוֹנְפוּאַ, יִקְרָב! שֵׁב-נָא.
אִשְׁתִּי אָמְרָה לִי, כִּי אָדָם יָשָׁר אַתָּה וְאֶחָד מִידִידֶיהָ הַטּוֹבִים שֶׁלָּהּ, לָכֵן מִלֵּאתִי אֶת יָדָהּ לְדַבֵּר אִתְּךָ בְּעִנְיַן הַצַּוָּאָה, שֶׁאֲנִי רוֹצֶה לִכְתֹּב.
בֶּלִינָה אוֹיָה לִּי, אֵינִי יְכוֹלָה לְדַבֵּר בְּעִנְיָנִים כָּאֵלֶּה.
מַר בּוֹנְפוּאַ אֲדוֹנִי, הִיא הִסְבִּירָה לִי כָּל מַה שֶּׁאֲדוֹנִי רוֹצֶה הלַעֲשׂוֹת בִּשְׁבִילָהּ, וְעַל זֶה עָלַי לַעֲנוֹת, שֶׁעַל יְדֵי הַצַּוָּאָה אִי-אֶפְשָׁר לָתֵתֵ דָּבָר לְאֵשֶׁת אֲדוֹנִי.
אַרְגַּן אֲבָל מַדּוּעַ? מַר בּוֹנְפוּאַ דָּבָר זֶה כְּנֶגֶד הַמִּנְהָג.
אִלּוּ הֱיִיתֶם בְּאֵיזוֹ אֶפַּרְכִיָּה, שֶׁשָּׁם נוֹהֶגֶת חֻקָּה שֶׁבִּכְתָב, אֶפְשָׁר הָיָה לַעֲשׂוֹת זֹאת; וְאוּלָם בְּפָרִישׁ וּבִמְדִינוֹת שֶׁשָּׁם חֹק שֶׁבְּעַל פֶּה נוֹהֵג, לְכָל-הַפָּחוֹת בְּרֻבָּן, הַדָּבָר אִי-אֶפְשָׁר, וְאֵין כֹּחַ לְתַקָּנָתֶךָ.
כָּל מַה שֶּׁאֶפְשָׁר לָהֶם לְבַעַל וְאִשְׁתּוֹ לַעֲשׂוֹת בְּנִדּוֹן זֶה הוּא לָתֵת בְּמַתָּנָה אִישׁ לְרֵעֵהוּ בְּעוֹדָם בַּחַיִּים.
אֲבָל גַּם זֶה לֹא יִתָּכֵן, אֶלָּא כְּשֶׁאֵין לָהֶם בָּנִים, בֵּין מִנִּשּׂוּאֵיהֶם הַקּוֹדְמִים בֵּין מִנִּשּׂוּאֵיהֶם אֵלֶּה, לְאַחַר שֶׁנִּפְטַר הַמֵּת הָרִאשׁוֹן.
אַרְגַּן הֲרֵי זֶה מִנְהָג שֶׁל שְׁטוּת, שֶׁאֵין הַבַּעַל רַשַּׁאי לְהוֹרִישׁ דָּבָר לְאִשְׁתּוֹ הָאוֹהֶבֶת אוֹתוֹ בְּכָל מְאוֹדָהּ וְהַדּוֹאֶגֶת לוֹ כָל-כָּךְ! אֲנִי רוֹצֶה לְהִתְיַעֵץ עִם עוֹרֵךְ הַדִּין שֶׁלִּי וְלִשְׁמֹעַ מִפִּיו, מָה אֶפְשָׁר לִי לַעֲשׂוֹת בְּנִדּוֹן זֶה.
מַר בּוֹנְפוּאַ אֵין צֹרֶךְ לָלֶכֶת אֶל עוֹרְכֵי דִין בְּעִנְיָן זֶה, כִּי הֵמָּה עַל פִּי רֹב מַחְמִירִים בַּדָּבָר.
סְבוּרִים הֵם, כִּי חֵטְא גָּדוֹל הוּא לַעֲבֹר עַל הַחֹק.
בְּכָל מָקוֹם הֵם רוֹאִים קשִׁי וְאֵינָם יוֹדְעִים, כֵּיצַד מְטַהֲרִים אֶת הַשָּׁרֶץ.
יֶשֶׁנָּם עוֹד בְּנֵי-אָדָם, שֶׁאֲלֵיהֶם צָרִיךְ לִפְנוֹת, כְּשֶׁיֵּשׁ שְׁאֵלָה, בְּנֵי אָדָם יוֹתֵר נוֹחִים וְיוֹדְעִים אֶל נָכוֹן, כֵּיצַד לְהַמְתִּיק אֶת הַדִּין וּלְטַהֵר אֶת הַשֶּׁרֶץ בְּקַ"ן טְעָמִים, אֲנָשִׁים הַיּוֹדְעִים כֵּיצַד מִתְגַּבְּרִים עַל הַמִּכְשׁוֹלִים בְּדָבָר וְלִמְצֹא תַחְבּוּלוֹת לְהִשְׁתַּמֵּט מִן הַחֹק עַל יְדֵי אֳרָחוֹת עֲקַלְקַלּוֹת.
וְכִי מֶה הָיִינוּ עוֹשִׂים אִלְמָלֵא זֹאת? צָרִיךְ לָדַעַת כֵּיצַד לְהִמָּלֵט מִצָּרָה, לוּלֵא זֹאת לֹא הָיִינוּ יְכוֹלִים לַעֲשׂוֹת דָּבָר, וְאֻמָּנוּתֵנוּ לֹא הָיְתָה שֹׁוָה פְרוּטָה.
אַרְגַּן אֲדוֹנִי, אִשְׁתִּי אָמְרָה לִי, כִּי אָדָם זָרִיז אַתָּה וְאִישׁ יָשָר, וּבְכֵן יְבִינֵנִי, מֶה עָלַי לַעֲשׂוֹת כְּדֵי לָתֶת לָהּ כָּל הוֹנִי וּלְהַעֲבִיר אֶת בָּנַי מִנַּחֲלָתָם? מַר בּוֹנְפוּאַ מֶה עָלֶיךָ לַעֲשׂוֹת? יָכוֹל אַתָּה לִבְחוֹר בַּחֲשַׁאי אִישׁ מִידִידֶיהָ שֶׁל אִשְׁתְּךָ, אֲשֶׁר תוֹרִישֶׁנּוּ בִּשְׁטַר-הַצַּוָּאָה כַּחֹק וְכַדִּין כַּמָּה שֶׁאַתָּה רוֹצֶה, וִידִידָהּ זֶה יְשַּׁלֵם לָהּ אַחֲרֵי כֵן הַכֹּל.
אַף גַּם יָכוֹל אַתָּה לָתֵת כַּמָּה שִׁטְרֵי-חוֹב, כְּתוּבִים כַּדָּת וְכַדִּין, בִּידֵי מַלְוִים שׁוֹנִים, שֶׁיִּתְּנוּ אֶת שְׁמָם לְאִשְׁתְּךָ וְגַם יִמְסְרוּ בְיָדֶיהָ מוֹדָעָה, שֶׁכָּל מַה שֶּׁיַעֲשׂוּ לֹא יַעֲשׂוּ אֶלָּא לְטוֹבָתָהּ.
וְעוֹד יָכוֹל אַתָּה לִמְסֹר לָהּ בְּעוֹדְךָ בַחַיִּים כֶּסֶף מְזֻמָּן, אוֹ שִׁטְרֵי-חוֹב עוֹבְרִים לַסּוֹחֵר.
בֶּלִינָה אֵלִי שֶׁבַּשָּׁמַיִם, אַל יְצַעֶרְךָ דָּבָר זֶה.
אִם יִקְרְךָ דָבָר, מַחְמַדִּי, אֵינִי רוֹצָה לְהִשָּׁאֵר בָּעוֹלָם.
אַרְגַּן יוֹנָתִי! בֶּלִינָה כֵּן, מַחַמִּדי, וִאם יְבוֹאֵנִי אָסוֹן, וְתֻקַּח מִמֶּנִּי… אַרְגַּן אִשְׁתִּי הַיְּקָרָה! בֶּלִינָה לָמָּה לִי חַיִּים? אַרְגַּן יוֹנָתִי! בֶּלִינָה אֲנִי אֵלֵךְ אַחֲרֶיךָ לְמַעַן תִּוָּכַח כַּמָּה אֲהַבְתִּיךָ.
אַרְגַּן אֶת לִבִּי אַת קוֹרַעַת לִגְזָרִים, אָנָּא הִנָּחֵמִי.
מַר בּוֹנְפוּאַ דַּיָּהּ לַצָּרָה בִּשְׁעָתָה! לֹא הִגִּיעוּ הַדְּבָרִים עַד כָּאן.
בֶּלִינָה אֲבָל אֵין אֲדוֹנִי יוֹדֵעַ מַה זֶּה אִישׁ, אֲשֶׁר נֶפֶש אִשְׁתּוֹ נִקְשְׁרָה בוֹ.
אַרְגַּן מַה שֶּׁמֵּצֵר לִי בְיוֹתֵר הוּא שֶׁאֵין לִי יֶלֶד מִמֵּךְ, נֶחָמָתִי.
מַר פּוּרְגוֹן אָמַר, כִּי יוֹשִׁיעֵנִי גַם בָּזֶה.
מַר בּוֹנְפוּאַ עוֹד חָזוֹן לַמּוֹעֵד.
אַרְגַּן כָּעֵת נַעֲשֶׂה, יוֹנָתִי, אֶת הַצַּוָּאָה, כְּמוֹ שֶׁאוֹמֵר מַר בוֹנְפוּאַ.
אוּלָם מִשּׁוּם זְהִירוּת יְתֵרָה אֶמְסֹר לָךְ עֶשֶׂרִים אֶלֶף פְרַנְקִים זָהָב הַנִּמְצָאִים בִּירִיעוֹת הַקִּיטוֹן שֶׁלִּי וּשְׁנֵי שְׁטָרוֹת לְשַׁלֵּם לַמַּלְוִים, הָאֶחָד מֵאֵת מַר דָּמוֹן וְהַשֵּׁנִי מֵאֵת מַר גֵ’ירוֹנְטְ.
בֶּלִינָה לֹא, לֹא! אֵינִי רוֹצָה לָדַעַת כְּלוּם.
הוֹי… כַּמָּה אָמַרְתָּ יֵשׁ לְךָ בַּקִּיטוֹן שֶׁלָּךְ? אַרְגַּן עֶשְׂרִים אֶלֶף פְרַנְקִים, יוֹנָתִי.
בֶּלִינָה אַל נָא תּוֹסִיף לְדַבֵּר אִתִּי בְּעִנְיְנֵי כְסָפִים, בְּבַקָּשָׁה מִמְּךָ.
הוֹי… וּשְׁנֵי הַשְּׁטָרוֹת בְּכַמָּה עוֹלִים הֵם? אַרְגַּן יוֹנָתִי, הָאֶחָד בֶּן אַרְבַּעַת אֲלָפִים פְרַנְקִים, וְהַשֵּׁנִי בֶּן שֵׁשֶׁת אֲלָפִים.
בֶּלִינָה כָּל הַכֶּסֶף שֶׁבָּעוֹלָם לֹא יְסֻלֶּה בִמְחִירְךָ, מַחְמַדִּי! מַר בּוֹנְפוּאַ רְצוֹנְךָ שֶׁנַּתְחִיל בַּצַּוָּאָה? אַרְגַּן כֵּן, אֲדוֹנִי.
אֲבָל מוּטָב שֶׁנַּעֲשֶׂה זֹאת בַּחֲדַר- הָעֲבוֹדָה הַקָּטֹן שֶׁלִּי.
אָנָּא, יוֹנָתִי, נַהֲגִינִי לְשָׁם.
בֶּלִינָה נֵלְכָה, בְּנִי יְחִידִי הָאֻמְלָל!טוּאַנֶטָה הִנֵּה הֵם מִתְיַחֲדִים עִם הַנּוֹטַרְיוֹן, וְשָׁמַעְתִּי אוֹתָם מְסַפְּרִים בְּאֵיזוֹ צַוָּאָה.
אִמֵּךְ-חוֹרַגְתֵּךְ אֵינָהּ חוֹבֶקֶת יָד בַּעֲצַלְתַּיִם, וַדַּאי שֶׁהִיא מַשִּׁיאָה שׁוּב אֶת אָבִיךְ לַעֲשׂוֹת אֵיזֶה דָבָר לְרָעָתֵךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה יַעֲשֶׂה בְכַסְפּוֹ כַּטּוֹב בְּעֵינָיו וּבִלְבַד שֶׁלֹּא יַעֲשֶׂה בִלְבָבִי כִּרְצוֹנוֹ.
רוֹאָה אַתְּ, טוּאַנֶטָה, כֵּיצַד כּוֹפִין אוֹתִי; אַל תַּעַזְבִינִי בְצָרָתִי, מְאֹד מְאֹד אֲבַקְּשֵׁךְ.
טוּאַנֶטָה אֲנִי אֶעֶזְבֵךְ? טוֹב לִי מוֹתִי מֵעָזְבֵךְ.
תַּעֲשֶׂה אִמֵּךְ-חוֹרַגְתֵּךְ מַה שֶּׁתַּעֲשֶׂה כְּדֵי שֶׁאֶהְיֶה מִמְּתֵי סוֹדָהּ, מֵעוֹלָם לֹא אֲהַבְתִּיהָ וְתָמִיד הָיִיתִי בַעֲלַת בְּרִיתֵךְ.
הַנִּיחִינִי לַעֲשׂוֹת; אֶעֱשֶׂה כֹּל אֲשֶׁר אוּכַל לְשָׁרְתֵךְ.
אֲבָל כְּדֵי שֶׁאָבִיא לָךְ תּוֹעֶלֶת מְרֻבָּה, רוֹצָה אֲנִי לְשַּׁנּוֹת אֶת תַּכְסִיסִי, לְהַסְתִּיר אֶת שְׁקִידָתִי, שֶׁאֲנִי שׁוֹקֶדֶת לְתַקָּנָתֵךְ, כְּאִלוּ גַם אֲנִי מִתְכַּוֶּנֶת לְדַעַת אָבִיךְ וְאִמֵּךְ-חוֹרַגְתֵּךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה הִשְׁתַּדְּלִי נָא, הֲרֵי אֲנִי מַשְׁבִּיעָתֵךְ, לְהוֹדִיעַ לִקְלֵיאַנְט עַל דְּבַר הַנִּשּׂוּאִים שֶׁכְּבָר גָּמְרוּ לַעֲשׂוֹתָם.
טוּאַנֶטָה אֵין לוֹ לְאָדָם שֶׁיְּמַלֵּא שְׁלִיחוּת זוֹ זוּלָתִי הַמַּלְוֶה בְרִבִּית, הַזָּקֵן פּוֹלִישִׁינֶל הָעוֹגֵב עָלָי.
הַדָּבָר יַעֲלֶה בְּכַמָּה דִבְרֵי חִבָּה, וּבְכָל לִבִּי נְכוֹנָה אֲנִי לְהוֹצִיאָם בִּשְׁבִילֵךְ.
הֲרֵי כְבָר הַשָּׁעָה מְאֻחֶרֶת; וְאוּלָם מָחָר אֶקְרָאֶנּוּ בַבֹּקֶר הַשְׁכֵּם, וּמָחָר יִשְׂמַח וְיָגִיל.
בֶּלִינָה טוּאַנֶטָה! טוּאַנֶטָה הִנֵּה קוֹרְאִים לִי.
עַרְבָא טָבָא, סִמְכִי עָלָי.
אִינְטֶרְמֶדִיָּה רִאשׁוֹנָה פּוֹלִישִׁינֶל הוֹי, אַהֲבָה, אַהֲבָה, אַהֲבָה, אַהֲבָה! הוֹי פּוֹלִישִׁינֶל הָאֻמְלָל! אֵיזוֹ רוּחַ רָעָה עָבְרָה עָלֶיךָ לְהַעֲלוֹת דִּמְיוֹן כּוֹזֵב זֶה בְּמֹחֶךָ.
אֵינְךָ דוֹאֵג לְמִסְחָרְךָ וּמַנִיחַ אַתָּה אֶת עֲסָקֶיךָ שֶׁיֵּלְכוּ לְאִבּוּד.
אֵינְךָ אוֹכֵל כִּמְעָט, אֵינְךָ שׁוֹתֶה, אֵין לְךָ מַרְגּוֹעַ בַּלָּיְלָה – וְכָל זֶה בִּשְׁבִיל מִי? בִּשְׁבִיל דְּרָקוֹן, דְּרָקוֹן מַמָּשׁ! שֵׁד בְּתַבְנִית אִשָּׁה, הַנּוֹעֶלֶת בְּפָנֶיךָ דַּלְתָּהּ וּמְלַגְלֶגֶת עַל כָּל דְּבָרֶיךָ.
וְאוּלָם, כָּל חַקְרָנוּת לֹא תוֹעִיל פֹּה, זֶה דַרְכָּהּ שֶׁל אַהֲבָה.
צָרִיךְ לִהְיוֹת מְטֹרָף כִּשְׁאָר הַבְּרִיוֹת שֶׁבָּעוֹלָם.
אֵין זֶה הַטּוֹב, שֶׁיַּעֲשֶׂה אָדָם בֶּן-גִּילִי.
אֲבָל מַה לַּעֲשׂוֹת? אֵין אָדָם חָכָם לִכְשֶׁיִּרְצֶה.
טַעַם זְקֵנִים כְּטַעַם נְעָרִים.
אֵצֵא וְאֶרְאֶה שֶׁמָּא אוּכַל לְרַכֵּךְ בְּשִׁירִים לִבָּהּ שֶׁל בַּת-נְמֵרִים זוֹ.
לִפְעָמִים אֵין לָך יוֹתֵר מֵעִיר רַחֲמִים כְּפָנָיו שֶׁל אוֹהֵב, הַבָּא וְשָׁר עַל יְגוֹנוֹ לִפְנֵי בְרִיחֵי דַלְתָּהּ שֶׁל יָפָתוֹ וּמַנְעוּלֶיהָ.
 זֶה יְלַוֵּנִי בְּשִׁירִי.
הוֹי, לַיְלָה, לַיְלָה יָקָר, שָׂא אֶת שִׁירִי אֶל מִטַּת יָפָתִי הָאַכְזָרִיָה.
פּוֹלִישִׁינֶל אֵיזֶה נִגּוּן גָּרוּעַ בָּא לְהַפְרִיעַ קוֹל שִׁירָתִי? פּוֹלִישִׁינֶל הָס! דֹמוּ, כַּנָּרִים! תְּנוּ לִי וְאֵילִיל עַל אַכְזְרִיוּת לֵב יָפָתִי.
פּוֹלִישִׁינֶל אֲבָל, הָס! פּוֹלִישִׁינֶל הוֹי! פּוֹלִישִׁינֶל לוֹעֲגִים אַתֶּם לִי? פּוֹלִישִׁינֶל מַה קּוֹל הָרָעַש?  יִקָּחֲכֶם שֵׁד מִשָּׁחַת! פּוֹלִישִׁינֶל אֵינְכֶם עוֹמְדִים מִנַּגֵּן? אַה, מְהֻלָּל שֵׁם אֱלֹהִים! פּוֹלִישִׁינֶל שׁוּב? פּוֹלִישִׁינֶל דָּבָר יָחוּל עַל רֹאשְׁכֶם! פּוֹלִישִׁינֶל אַךְ זוֹ הִיא מַנְגִּינָה חַסְרַת טָעַם! פּוֹלִישִׁינֶל לַ-לַ-לַ-לַ-לַ-לַ.
פּוֹלִישִׁינֶל לַ-לַ-לַ-לַ-לַ-לַ.
פּוֹלִישִׁינֶל ל-ל-ל-ל-ל-ל.
פּוֹלִישִׁינֶל לַ-לַ-לַ-לַ-לַ-לַ.
פּוֹלִישִׁינֶל חֵי נַפְשִׁי, הַדָּבָר מַתְחִיל מוֹצֵא חֵן בְּעֵינָי.
לְכוּ בְּדַרְכְּכֶם זוֹ, אֲדוֹנַי הַכַּנָּרִים.
נַחַת רוּחַ אַתֶּם עוֹשִׂים לִי.
 אָנָּא, הוֹסִיפוּ, בְּבַקָּשָׁה מִכֶּם.
פּוֹלִישִׁינֶל זוֹהִי תַחְבּוּלָה לַהֲבִיאָם לִידֵי שְׁתִיקָה.
טִבְעָם שֶׁל מְנַגְּנִים שֶׁלֹא לַעֲשׂוֹת כִּרְצוֹן אֲחֵרִים.
טוֹב, וּבְכֵן בָּא תוֹרִי אָנִי.
טֶרֶם שֶׁאֶפְתַּח פִּי בְּשִׁיר, צָרִיךְ לְנַגֵּן קְצָת כְּדֵי לְכַוֵּן אֶת הַקּוֹל פְּלֵן-פְלֵן, פְּלֵן, פְלֵן, פְלֵן.
מֶזֶג הָאֲוִיר רַע, אֵינוֹ יָאֶה כְלָל לְכַוֵּן נֵבֶל.
פְלֵן, פְלֵן, פְלֵן, פְלֵן, פְלֵן, פְלֵן.
אֵין הַנִּימִים מַחֲזִיקוֹת מַעֲמָד בַּאֲוִיר שֶׁכָּזֶה.
פְלֵן, פְלֵן.
קוֹל שָׁאוֹן עוֹלֶה בְאָזְנָי.
אַעֲמִיד אֶת נִבְלִי אֵצֶל הַדָּלֶת.
 מִי פֹה? מִי פֹה? פּוֹלִישִׁינֶל לַעֲזָאזֵל! מִי הוּא? כְּלוּם מוֹדָה הִיא לְדַבֵּר בְּנִגּוּן? מִי פֹה? מִי פֹה? מִי פֹה? פּוֹלִישִׁינֶל אֲנִי! אֲנִי! אֲנִי! מִי פֹה? מִי פֹה? אֲנִי שׁוֹאֵל.
פּוֹלִישִׁינֶל אֲנִי – אָנֹכִי, אוֹמֵר אָנִי.
וּמִי אַתָּה, וּמִי אַתָּה? פּוֹלִישִׁינֶל אֳנִי, אֲנִי, אֲנִי, אֲנִי,אֲנִי,אֲנִי.
מַה שִּׁמְךָ? מַה שִּׁמְךָ? אַל תִּתְמַהְמַהּ עַד בּוֹשׁ.
פּוֹלִישִׁינֶל שְׁמִי – “לֵךְ וְהִתָּלֵה!” הֵנָּה, עֲמִיתַי, מַהֲרוּ לָבֹא! חוּשׁוּ תִּפְשׂוּהוּ לַמֵּעֵז לִי כֹּה.
פּוֹלִישִׁינֶל מִי פֹה? פּוֹלִישִׁינֶל מִי הֵם הָרֵיקָנִים הַמַּשְׁמִיעִים קוֹלָם? פּוֹלִישִׁינֶל הוֹי, הוֹי! פּוֹלִישִׁינֶל הוֹי, נְעָרַי וּמְשָׁרְתָי! פּוֹלִישִׁינֶל חֵי הַמָּוֶת! פּוֹלִישִׁינֶל חֵי הַדָּם! פּוֹלִישִׁינֶל כֻּלְּכֶם אֲמַגֵּר לָאָרֶץ! פּוֹלִישִׁינֶל שַׁמְפֵּן, פּוֹרְטְוֵין, פִּיקַר, בַּסְק, בְּרֵיטוֹן! פּוֹלִישִׁינֶל מַהֲרוּ לִי אֶת הַמּוּסְקֵיטוֹן!  פּוֹלִישִׁינֶל פּוּ! פּוֹלִישִׁינֶל חַה, חַה, חַה! הִפַּלְתִּי עֲלֵיהֶם אֵימָתָה וָפָחַד.
הִנֵּה טִפְּשִׁים הַמְּפַחֲדִים מִפָּנַי, וַאֲנִי הֲרֵי מְפַחֵד מִפְּנֵיהֶם.
חֵי נַפְשִׁי, אֵין לְךָ דָבָר הָעוֹמֵד בִּפְנֵי הָעָרְמָה.
אִלּוּ לֹא הִתְחַפַּשְׂתִּי לְאַחַד הַגְּדוֹלִים וְלֹא עָשִׂיתִי עַצְמִי לְאַמִּיץ לֵב, וַדַּאי שֶׁהָיוּ תוֹפְשִׂים בִּי.
אוֹי, אוֹי, אוֹי! הִנֵּה תְפַשְׂנוּהוּ; קִרְבוּ, חֲבֵרִים, לָבֹא! מַהֲרוּ הָבִיאוּ אוֹר.
בַּלָּשִׁים נָבָל, בְּלִיַּעַל, נִתְפַּשְׂתָּ בַכָּף! פּוֹחֵז, רַמַּאי, זֵד-יָהִיר, מְחֻצָּף, עַז פָּנִים, אַשְׁמַאי, עוֹשֵׂה-רָע! מֵעֵז אַתָּה לְהַבְהִילֵנוּ, גַּנָּב! פּוֹלִישִׁינֶל אָכֵן, אֲדוֹנַי, יֵינִי פָּרַץ פָּרֶץ.
הבַּלָּשִׁים לֹא! לֹא! בְּמִלֶּיךָ עֲצֹר, צָרִיךְ לְלַמֶּדְךָ מִנְהַג דֶּרֶךְ אָרֶץ: הַבְהִילוּהוּ אֶל הַבּוֹר! אֶל הַבּוֹר! פּוֹלִישִׁינֶל אֲדוֹנַי, אֵינֶנִּי גַנָּב.
הבַּלָּשִׁים אֶל הַבּוֹר! פּוֹלִישִׁינֶל אֲנִי מֵאַנְשֵׁי הָעִיר! הבַּלָּשִׁים אֶל הַבּוֹר! פּוֹלִישִׁינֶל מַה פִּשְׁעִי וּמַה חַטָּאתִי? הבַּלָּשִׁים מַהֲרוּ הַשְׁלִיכוּהוּ אֶל הַבּוֹר! פּוֹלִישִׁינֶל אֲדוֹנַי, הַנִּיחוּ וְאֵלֵכָה.
הבַּלָּשִׁים לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל אָנָּא, אֲדוֹנָי.
הבַּלָּשִׁים לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל אָנָּא.
הבַּלָּשִׁים לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל יִכָּמְרוּ רַחֲמֵיכֶם! הבַּלָּשִׁים לֹא וָלֹא! פּוֹלִישִׁינֶל אֲדוֹנָי… הבַּלָּשִׁים לֹא, לֹא, לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל בְּבַקָּשָׁה מִכֶּם! הבַּלָּשִׁים לֹא, לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל חוּסוּ עָלָי! הבַּלָּשִׁים לֹא, לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל בְּשֵׁם הַיּוֹשֵׁב בַּשָּׁמָיִם! הבַּלָּשִׁים לֹא, לֹא! פּוֹלִישִׁינֶל רַחֲמָנִים, בְּנֵי רַחֲמָנִים! הבַּלָּשִׁים לֹא, לֹא! בְּמִלֶּיךָ עֲצֹר! צָרִיך לְלַמֶּדְךָ מִנְהַג דֶּרֶךְ אָרֶץ.
חִישׁ נַבְהִילֶנּוּ אֶל הַצִּינוֹק וְהַבּוֹר.
פּוֹלִישִׁינֶל הַאֵין דָּבָר לְעוֹרֵר רַחֲמֵיכֶם? הבַּלָּשִׁים נָקֵל לְעוֹרֵר רַחֲמֵינוּ, אֶחָא! הֲלֹא לֵב אָדָם נָטוּעַ בְּתוֹכֵנוּ.
שִׁשָּׁה שֶׁקֶל כֶּסֶף תִּתְקַע בְּכַפֵּינוּ.
וְנַרְפֶּה מִמֶּךָּ! פּוֹלִישִׁינֶל אַלְלַי, אֲדוֹנַי, אַף פְּרוּטָה אֵין בְּיָדִי.
הבַּלָּשִׁים בְּאֵין שְׁקָלִים לְךָ בַּכָּף, קוּם וּבְחַר בֵּין שְׁנֵי אֵל: אִם שְׁלשִׁים תֻּכֶּה בְאֶצְבַּע עַל אַף, אוֹ שְׁנֵים-עָשָׂר בְּמַקֵּל.
פּוֹלִישִׁינֶל בְּאֵין כָּל בְּרֵרָה, בּוֹחֵר אֲנִי בְמַכּוֹת עַל גַּב הָאָף.
הבַּלָּשִׁים קוּמָה, קוּמָה וְהִכּוֹנָה, סְפֹר כָּל מַכָּה, אַךְ נְכוֹנָה.
פּוֹלִישִׁינֶל אַחַת, אַחַת וְאַחַת, אַחַת וּשְׁתַּיִם, אַחַת וְשָׁלשׁ, אַחַת וְאַרְבַּע, אַחַת וְחָמֵשׁ, אַחַת וָשֵׁשׁ, אַחַת וָשֶׁבַע, אַחַת וּשְׁמוֹנֶה, אַחַת וָתֵשַׁע, אַחַת וָעֶשֶׂר, אַחַת וְאַחַת-עֶשְׂרֵה, אַחַת וּשְׁתֵּים-עֶשְׂרֵה, אַחַת וּשְׁלשׁ-עֶשְׂרֵה, אַחַת וְאַרְבַּע-עֶשְׂרֵה, אַחַת וַחֲמֵשׁ-עֶשְׂרֵה.
הבַּלָּשִׁים רְאוּ, מֶה עָרוּם אוֹתוֹ אִישׁ, נַתְחִיל שׁוּב מֵחָדָשׁ – חִישׁ! פּוֹלִישִׁינֶל אֲדוֹנַי, כַּלְכֵּל לֹא אוּכָל.
כְּבָר נֶהְפַּךְ רֹאשִׁי לְתַפּוּחַ צָלוּי, מוּטָב וְאֵחָבֵט בְּמַקֵּל מִלְּהַתְחִיל מֵחָדָשׁ.
הבַּלָּשִׁים כִּדְבָרֶיךָ, אִם בְּמַקֵּל תִּבְחַר נַפְשֶׁךָ, לֹא נִמְנַע הַטּוֹב מִמֶּךָּ.
פּוֹלִישִׁינֶל אַחַת, שְׁתַּיִם, שָׁלשׁ, אַרְבַּע, חָמֵשׁ, שֵׁשׁ… אוֹי, אוֹי, אֵלִי! כַּלְכֵּל לֹא אוּכָל.
אֲדוֹנַי, הֵא לָכֶם שֵׁשֶׁת הַשְּׁקָלִים.
הבַּלָּשִׁים הוֹי, אָדָם נָדִיב, אָצִיל וּבְרוּךְ אֵל! לֶכְתְּךָ לְשָׁלוֹם, מַר פּוֹלִישִׁינֶל! פּוֹלִישִׁינֶל לֵילָא טָבָא לְכֻלְּכֶם, אֲדוֹנָי! הבַּלָּשִׁים שָׁלוֹם לְמַר, שָׁלוֹם לְמַר פּוֹלִישִׁינֶל.
פּוֹלִישִׁינֶל אֲנִי עַבְדְּכֶם לְשָׁרֶתְכֶם.
הבַּלָּשִׁים שָׁלוֹם לְמַר, שָׁלוֹם לְמַר פּוֹלִישִׁינֶל! פּוֹלִישִׁינֶל אֲנִי עַבְדְּכֶם בֶּן אֲמַתְכֶם.
הבַּלָּשִׁים שָׁלוֹם לְמַר פּוֹלִישִׁינֶל! פּוֹלִישִׁינֶל לְהִתְרָאוֹת! חדר אַרְגַּן טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי, מָה רוֹצֶה? קְלֵיאַנְט מָה אֲנִי רוֹצֶה? טוּאַנֶטָה הוֹי הוֹי, הֲלֹא אַתָּה זֶה.
הִפְתַּעְתַּנִי, וּמָה אַתָּה עוֹשֶׂה פֹה? קְלֵיאַנְט רוֹצֶה אֲנִי לָדַעַת אֶת גּוֹרָלִי, לְדַבֵּר אֶל אַנְגֶ’לִיקָה הַיְּקָרָה, לָדַעַת מַה יְּרַחַשׁ לִבָּהּ, לִשְׁמוֹעַ אֶת הַחְלָטָתָהּ בִּדְבַר הַשִּׁדּוּךְ הַבָּזוּי, שֶׁהִגִּידוּ לִי עַל אוֹדוֹתָיו.
טוּאַנֶטָה טוֹב וְיָפֶה! אֲבָל לְדַבֵּר עִם אַנְגֶ’לִיקָה לֹא כָל-כָּךְ נָקֵל.
אֶפְשָׁר לְדַבֵּר אִתָּהּ אַךְ בְּסֵתֶר.
הֲלֹא יָדַעְתָּ כֵּיצַד שׁוֹמְרִים עָלֶיהָ.
אֵינָהּ יְכוֹלָה לָצֵאת מִן הַבַּיִת אוֹ לְדַבֵּר עִם אִישׁ, וְאַךְ סַקְרָנוּתָהּ שֶׁל דּוֹדָה אַחַת זְקֵנָה נָתְנָה לָנוּ הַיְּכֹלֶת לִרְאוֹת בַּמַּחֲזֶה אֲשֶׁר שָׁם הִתְלַקְּחָה אַהֲבַתְכֶם.
מְאֹד מְאֹד זְהִירִים אָנוּ לִבְלִי לְדַבֵּר בְּאוֹתוֹ מְאֹרָע.
קְלֵיאַנְט אֵינֶנִּי בָא בְּתוֹר קְלֵיאַנְט אוֹ אוֹהֲבָהּ, אֶלָּא בִּבְחִינַת יְדִידוֹ שֶׁל הַמּוֹרֶה לְמוּסִיקָה, שֶׁנָּתַן לִי רְשׁוּת לְהִתְיַצֵּב לְפָנֶיהָ כִּמְמַלֵּא מְקוֹמוֹ.
טוּאַנֶטָה הִנֵּה אָבִיהָ בָּא, הִסּוֹג קְצָת לְאָחוֹר וְהַנִּיחָה לִּי לְהַגִּיד לוֹ כִּי אַתָּה פֹה.
אַרְגַּן  מַר פּוּרְגוֹן צִוָּה עָלַי לְטַיֵּל בַּבֹּקֶר בְּחַדְרִי שְׁתֵּים-עֶשְׂרֵה לְפָנִים וּשְׁתֵּים-עֶשְׂרֵה לְאָחוֹר, וְשָׁכַחְתִּי לִשְׁאֹל אוֹתוֹ אִם לְאֹרֶךְ חַדְרִי אוֹ לְרָחְבּוֹ.
טוּאַנֶטָה מַר אַרְגַּן! הִנֵּה כָאן… אַרְגַּן דַּבְּרִי בְלַחַשׁ, רֵיקָנִית! הֲלֹא זִעְזַעַתְּ כָּל מֹחִי.
כְּלוּם אֵין אַתְּ מַעֲלָה עַל דַּעְתֵּךְ, שֶׁאֵין זוֹ מִן הַמִּדָּה לְדַבֵּר עִם חוֹלִים בְּקוֹל רָם כָּל-כָּךְ? טוּאַנֶטָה לֹא חָפַצְתִּי, אֶלָּא… אַרְגַּן דַּבְּרי בְלַחַשׁ, אוֹמֵר אֲנִי לָךְ.
טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי… אַרְגַּן הָה? טוּאַנֶטָה אֲנִי אוֹמֶרֶת  אַרְגַּן מָה אַתְּ אוֹמָרֶת? טוּאַנֶטָה אוֹמֶרֶת אֲנִי: אִישׁ בָּא וְרֹוצֶה לְדַבֵּר אִתָּךְ.
אַרְגַּן יָבֹא.
קְלֵיאַנְט אֲדוֹנִי… טוּאַנֶטָה אַל יָרִים אֲדוֹנִי כָּל-כָּךְ קוֹלוֹ וְלֹא יְזַעְזַע אֶת מֹחוֹ שֶׁל מַר אַרְגַּן.
קְלֵיאַנְט אֲדוֹנִי, שָׂמֵחַ אֲנִי לִמְצֹא אוֹתְךָ עוֹמֵד עַל רַגְלֶיךָ וְלִרְאוֹת, כִּי הוּטַב מַּצַב בְּרִיאוּתֶךָ.
טוּאַנֶטָה הָא כֵיצַד הוּטַב מַצַּב בְּרִיאוּתוֹ? שֶׁקֶר הַדָּבָר, אֲדוֹנִי עוֹדֶנּוּ חוֹלֶה.
קְלֵיאַנְט שָׁמַעְתִּי אוֹמְרִים, כִּי הוּטַב לַאֲדוֹנִי, וּמוֹצֵא אֲנִי שֶׁפָּנָיו טוֹבִים.
טוּאַנֶטָה מָה, אַתָּה סָבוּר בֶּאֱמֶת שֶׁפָּנָיו טוֹבִים? פָּנָיו רָעִים, מְאֹד רָעִים.
כָּל הָאוֹמֵר שֶׁפָּנָיו טוֹבִים אֵינוֹ אֶלָּא שׁוֹטֶה.
מֵעוֹלָם לֹא הִרְגִּישׁ אֶת עַצְמוֹ כָּל-כָּךְ בְּרָע.
אַרְגַּן הַצֶּדֶק אִתָּהּ.
טוּאַנֶטָה הוּא מִתְהַלֵּךְ, אוֹכֵל וְשׁוֹתֶה כִּשְׁאָר בְּנֵי-אָדָם, וְאַף עַל פִּי כֵן הֲרֵיהוּ חוֹלֶה מְאֹד.
אַרְגַּן אֱמֶת וְנָכוֹן הָדָּבָר.
קְלֵיאַנְט צַר לִי מְאֹד, אֲדוֹנִי.
בָּא אֲנִי מִטַּעַם מוֹרֵה-הַזִּמְרָה שֶׁל בִּתּוֹ הָעַלְמָה.
אָנוּס הָיָה לָצֵאת אֶל הַכְּפָר לְיָמִים מִסְפָּר; וַאֲנִי יְדִידוֹ, וַיְשַׁלְחֵנִי לְמַלֵּא אֶת מְקוֹמוֹ, כְּדֵי לְהַמְשִׁיךְ אֶת הַשִּׁעוּרִים, מִיִּרְאָה שֶׁמָּא תִשְׁכַּח כָּל מַה שֶּׁלָּמְדָה כְבָר.
אַרְגַּן טוֹב מְאֹד.
 קִרְאִי לְאַנְגֶ’לִיקָה.
טוּאַנֶטָה סְבוּרָה אֲנִי, אֲדוֹנִי, שֶׁמּוּטָב וְאוֹלִיכֶנּוּ אֶל חַדְרָהּ שֶׁל הַגְּבֶרֶת.
אַרְגַּן לֹא, לֹא! קִרְאִי לָהּ וְתָבֹא.
טוּאַנֶטָה לֹא יוּכַל לְלַמְּדָהּ כָּרָאוּי, אִם לֹא יִהְיוּ לְבַדָּם.
אַרְגַּן כֵּן, כֵּן! טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי, הֲלֹא תֶחֱרַשְׁנָה אָזְנֶיךָ.
דַּי בְּמַשֶּׁהוּ בְמַצָּבְךָ עַתָּה, כְּדֵי לְזַעְזֵעַ אֶת מֹחֶךָ.
אַרְגַּן לֹא, לֹא! חוֹבֵב אֲנִי אֶת הַמּוּסִיקָה, וּמְאֹד יִנְעַם לִי… אַה! הִנֵּה הִיא בָאָה.
 לִכי וּרְאִי, אִם כְּבָר לָבְשָה אִשְׁתִּי אֶת בְּגָדֶיהָ.
ארג בּוֹאִי, בִּתִּי! מוֹרֵה-הַזִּמְרָה שֶׁלָּךְ יָצָא אֶל הַכְּפָר, וְהִנֵּה אִישׁ אֲשֶׁר שְׁלָחוֹ הֵנָּה לָתֵת לָךְ אֶת הַשִּעוּר.
אַנְגֶ’לִיקָה הוֹי, אֵלִי! אַרְגַּן מַלָּךְ, לָמָּה זֶּה נִבְהָלְתְּ? אַנְגֶ’לִיקָה הֲרֵי… אַרְגַּן מַה זֶּה? לָמָּה חָרָדְתְּ? אַנְגֶ’לִיקָה מִקְרֶה נִפְלָא קָרָה לִי, אָבִי.
אַרְגַּן הָא כֵיצַד? אַנְגֶ’לִיקָה חָלַמְתִּי הַלַּיְלָה, וְהִנְנִי בִּמְבוּכָה גְדוֹלָה.
וְהִנֵּה לְפִתְאֹם הוֹפִיעַ אָדָם, וְתָאֳרוֹ מַמָּש כְּתָאֳרוֹ שֶׁל מַר.
וַאֲנִי צָעַקְתִּי לְעֶזְרָה, וְהוּא גַם הוֹשִׁיעַ לִי.
וּמַה גָּדוֹל תִּמְהוֹנִי בְּבֹאִי הֵנָּה, וְהִנֵּה אֲנִי רוֹאָה אוֹתוֹ שֶׁהָיָה נֶגְדָּהּ עֵינַי כָּל הַלָּיְלָה.
קְלֵיאַנְט מַהּ נָעִים חֶלְקוֹ שֶׁל אָדָם, הַמִּמַלֵּא הַרְהוֹרֵי לִבֵּךְ אִם בַּחֲלוֹם וְאִם בְּהָקִיץ.
וּמַה גָּדוֹל אָשְׁרִי, אִלּוּ הָיָה לְאֵל יָדִי לְהוֹשִׁיעֵךְ בְּרַב אוֹ בִמְעָט.
אֵין דָּבָר בָּעוֹלָם שֶׁלֹּא אֶעֱשֶׂה בִשְׁבִילֵךְ.
טוּאַנֶטָה חֵי נַפְשִׁי, אֲדוֹנִי, עַכְשָׁו אֲנִי עוֹמֶדֶת עַל צִדּוֹ שֶׁל מַר, וַאֲנִי חוֹזֶרֶת בִּי מִכֹּל אֲשֶׁר דִּבַּרְתִּי תְמוֹל.
הִנֵּה מַר דִּיאַפוּאַרוּס הָאָב וּמַר דִּיאַפוּאַרוּס הַבֵּן בָּאִים לְבַקְּרֶךָ.
חָתָן יָפֶה יִפֹּל בְּגוֹרָלְךָ, עַתָּה תִרְאֶה אֶת הָעֶלֶם הַנָּאוֶה וְהַנָּבוֹן שֶׁבָּעוֹלָם.
אַךְ שְׁתֵּי מִלִּים הִגִּיד לִי, וְהֵן לִבְּבוּנִי, וְאֶת בִּתְּךָ יִמְשֹׁךְ בְּחַבְלֵי קֶסֶם.
אַרְגַּן יִשָּׁאֵר, אֲדוֹנִי הִנְנִי מַשִּׂיא אֶת בִּתִּי לְאִישׁ, וְהִנֵּה מְבִיאִים לְכָאן אֶת הֶחָתָן, שֶׁעֲדַיִן לֹא רָאֲתָה אֶת פָּנָיו כְּלָל.
קְלֵיאַנְט מְכַבֵּד אַתָּה אוֹתִי, אֲדוֹנִי, כָּבוֹד גָּדוֹל לִהְיוֹת עֵד פְּגִישָׁה נְעִימָה זוֹ.
אַרְגַּן הֲלֹא הוּא בְנוֹ שֶׁל רוֹפֵא מֻמְחֶה, וְהַחֲתֻנָּה – בְּעוֹד אַרְבָּעָה יָמִים.
קְלֵיאַנְט יָפֶה מְאֹד.
אַרְגַּן יִכְתֹּב, מַר, לְמוֹרֵה-הַמּוּסִיקָה שֶׁלָּהּ וְיָבֹא אֶל הַחֲתֻנָּה.
קְלֵיאַנְט בְּחֵפֶץ לֵב.
אַרְגַּן וְגַם אֵת אֲדוֹנִי אֲנִי מַזְמִין.
קְלֵיאַנְט כָּבוֹד גָּדוֹל אַתָּה נוֹהֵג בִּי.
טוּאַנֶטָה עוּשׁוּ, פַּנּוּ מָקוֹם, הִנֵּה הֵם.
אַרְגַּן מַר פּוּרְגוֹן אָסַר עָלַי לָלֶכֶת בְּגִלּוּי רֹאשׁ.
הֲלֹא מַר בֶּן-אֻמָּנוּתוֹ וְיוֹדֵעַ כָּל תּוֹצְאוֹתָיו שֶׁל דָּבָר זֶה.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס כָּל בִּקּוּר וּבִקּוּר שֶׁלָּנוּ צָרִיךְ שֶׁיִּהְיֶה שְׂכָרוֹ שֶׁל חוֹלֶה בְּצִדּוֹ וְלֹא הֶפְסֵדוֹ.
אַרְגַּן הֲרֵינִי מְקַבֵּל, אֲדוֹנָי… מַר דִּיאַפוּאַרוּס הֲרֵינוּ בָאִים… אַרְגַּן בְּשִׂמְחָה רַבָּה… מַר דִּיאַפוּאַרוּס בְּנִי תּוֹמַשׂ וְאָנֹכִי… אַרְגַּן הַכָּבוֹד הַגָּדוֹל שֶׁאַתָּה מְכַבְּדֵנִי… מַר דִּיאַפוּאַרוּס לְהָעִיד בָּזֶה לַאֲדוֹנִי… אַרְגַּן מְאֹד אֲנִי רוֹצֶה… מַר דִּיאַפוּאַרוּס מַה יִּחַדְּ לִבֵּנוּ… אַרְגַּן לְבַקֵר אֶתְכֶם בְּבֵיתְכֶם… מַר דִּיאַפוּאַרוּס עַל הַחֶסֶד הַגָּדוֹל שֶׁאַתָּה עוֹשֶׂה עִמָּנוּ… אַרְגַּן כְּדֵי לְהוֹכִיחַ לָכֶם…  שֶׁהוֹאַלְתָּ לְקַבֵּל אֶת פָּנֵינוּ… אַרְגַּן אֲבָל אֲדוֹנִי יוֹדֵעַ…  בְּכָבוֹד, אֲדוֹנִי… אַרְגַּן מַה טִּיבוֹ שֶׁל חוֹלֶה אֻמְלָל…  לָבֹא אִתְּךָ בִּבְרִית אַהֲבָה… אַרְגַּן שֶׁאֵינוֹ יָכוֹל לַעֲשׂוֹת שׁוּם דָּבָר… מַר דִּיאַפוּאַרוּס וּלְהַבְטִיחַ לְךָ… אַרְגַּן אֶלָּא לְהַגִּיד לָכֶם פֹּה… מַר דִּיאַפוּאַרוּס כִּי בְּכָל דָבָר שֶׁיֶּשׁ לוֹ שַׁיָּכוּת לְאֻמָּנוּתֵנוּ… אַרְגַּן שֶׁיְּבַקֵּשׁ כָּל שְׁעַת-כֹּשֶׁר וְהִזְדַּמְּנוּת… מַר דִּיאַפוּאַרוּס וְכֵן בְּכָל שְׁאָר הַדְּבָרִים… אַרְגַּן כְּדֵי לְהַגִּיד לְךָ, אֲדוֹנִי… מַר דִּיאַפוּאַרוּס לְעוֹלָם נְכוֹנִים אָנוּ, אֲדוֹנִי… אַרְגַּן שֶׁאֲנִי מוּכָן וּמְזֻמָּן לְשָׁרְתֶךָ… מַר דִּיאַפוּאַרוּס לְהוֹכִיחַ לְךָ אֶת שְׁקִידָתֵנוּ.
 תּוֹמַשׂ, קְרַב וּבָרֵךְ אוֹתָהּ.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס בָּאָב יָאֶה לְהַתְחִיל, הֲלֹא כֵן? מַר דִּיאַפוּאַרוּס כֵּן.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס אֲדוֹנִי! בָּא אֲנִי לְבָרֶכְךָ, לְהַכִּירְךָ, לֶאֱהָבְךָ וּלְכַבֶּדְךָ בְּתוֹר אָב שֵׁנִי; אֲבָל אָב שֵׁנִי, שֶׁאֲנִי מֵעֵז לוֹמַר, כִּי חַיָּב אֲנִי לוֹ יוֹתֵר מִשֶּׁאֲנִי חַיָּב לְאָבִי הָרִאשׁוֹן.
אָבִי הָרִאשׁוֹן הוֹלִידַנִי, אַתָּה בְחַרְתָּנִי; הוּא קִבְּלַנִי, כִּי הֻטַּל עָלָיו – אַתָּה קֵרַבְתַּנִי בְחָסֶד.
מַה שֶּׁקִּבַּלְתִּי מִמֶּנּוּ, אֵינוֹ אֶלָּא מַעֲשֵׂה גוּפוֹ, מַה שֶּׁאֲנִי מְקַבֵּל מִמְּךָ – פֹּעַל רְצוֹנְךָ הוּא.
וְכָל-כַּמָּה שֶׁכֹּחוֹתָיו שֶׁל הָרוּחַ עוֹלִים עַל כֹּחוֹתָיו שֶׁל הַגּוּף, בָּהּ בְּמִדָּה מְרֻבִּים חוֹבוֹתַי כְּנֶגְדֶּךָ, וּבְמִדָּה זוֹ יָקָר לִי בְיוֹתֵר לִהְיוֹת לְךָ לְבֵן לֶעָתִיד לָבֹא, אֲשֶׁר עַל כֵּן בָּאתִי כַיּוֹם לְהַבִּיעַ לְךָ מֵרֹאשׁ אֶת כָּל הַכָּבוֹד, שֶׁיִּרְחַשׁ לִבִּי מִתּוֹךְ הַכְנָעָה רַבָּה וּמִשְׁמַעַת גְּמוּרָה.
טוּאַנֶטָה אַשְׁרֵי בֵית-הָאֻלְפָּנָא הַמּוֹצִיא תַּלְמִידֵי חֲכָמִים כָּמֹהוּ! תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס אָבִי מוֹרִי, הֵיטַבְתִּי לְדַבֵּר? מַר דִּיאַפוּאַרוּס optime.
אַרְגַּן בָּרְכִי אֶת הָאָדוֹן.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס הַאִם עָלַי לְנַשֵּׁק לָהּ? מַר דִּיאַפוּאַרוּס כֵּן, כֵּן.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס גְּבִרְתִּי, הֲלֹא לֹא לְחִנָּם יִקָּרֵא לָךְ מִשָּׁמַיִם חוֹתֶנֶת, כִּי עַל כֵּן… אַרְגַּן אֵינָהּ אִשְׁתִּי, בִּתִּי הִיא.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס וְזוֹ אֵיפֹה הִיא? אַרְגַּן מִיָּד תִּכָּנֵס.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס אָבִי, הַאִם אֲחַכֶּה עַד שֶׁתָּבֹא? מַר דִּיאַפוּאַרוּס עַד שֶׁתָּבֹא בָּרֵךְ אֶת הַנַּעֲרָה.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס גְּבִרְתִּי! לֹא פָחוֹת וְלֹא יוֹתֵר מֵאַנְדַּרְטָא זוֹ שֶׁל מֶמְנוֹן, שֶׁהָיְתָה מוֹצִיאָה קוֹל הַרְמוֹנִי, כְּשֶׁהָיוּ קַרְנֵי הַשֶּׁמֶשׁ מְאִירוֹת אוֹתָהּ, כָךְ מַמָּשׁ אַרְגִּישׁ גַּם אֲנִי אֶת עַצְמִי נִלְבָּב מִתּוֹךְ רֶגֶשׁ נָעִים, כְּשֶׁעוֹלָה שִׁמְשׁוֹ שֶׁל יָפְיֵךְ כְּנֶגְדִּי; וּכְשֵׁם שֶׁהַפֶּרַח הַנִּקְרָא זְהָרִיָּה, אֵינוֹ פוֹסֵק, לְפִי דִבְרֵיהֶם שֶׁל חַכְמֵי הַטֶּבַע, מִלָּסֹב רֹאשׁוֹ כָּל הַיּוֹם כְּלַפֵּי מְאוֹר-הַיּוֹם, כֵּן גַּם לִבִּי לֹא יִמָּשֵׁךְ מִכָּאן וְאֵילָךְ אֶלָּא אַחֲרֵי כוֹכְבֵי-נְגֹהוֹת עֵינַיִךְ הַנָּאוֹת, כְּאַחֲרֵי צִירוֹ הַיְּחִידִי בָּעוֹלָם.
יְהִי רָצוֹן מִלְּפָנַיִךְ, שֶׁתַּרְשִׁינִי לְהָבִיא עַל מִזְבַּח-יָפְיֵךְ אֶת קָרְבַּן-לְבָבִי, שֶׁאֵינוֹ מִתְגַּעְגֵּעַ וְאֵינוֹ שׁוֹאֵף לְשׁוּם דָּבָר בָּעוֹלָם, אֶלָּא לַכָּבוֹד הָאֶחָד, לִהְיוֹת כָּל יָמָיו מְשָׁרְתֵךְ וּבַעְלֵךְ הַנִּכְנָע בְּיוֹתֵר, הַמַּקְשִׁיב וְהַנֶּאֱמָן עַד מְאֹד. טוּאַנֶטָה הִנֵּה זֶהוּ כֹחָהּ שֶׁל תּוֹרָה! הַרֵי יֵשׁ לוֹמֵד אָדָם לְהַשְׁמִיעַ שִׂיחָה נָאָה.
אַרְגַּן הָהּ.
וְאַתָּה, מַה תֹּאמַר אַתָּה לָזֶה? קְלֵיאַנְט פִּלְאֵי-פְלָאִים! אִם הִנֵּהוּ רוֹפֵא נָאֶה, כְּשֵׁם שֶׁהוּא דַרְשָׁן נָאֶה, הֲרֵי זֶה תַּעֲנוּג לִהְיוֹת נִמְנֶה עַל חוֹלָיו.
טוּאַנֶטָה בְּלִי תְפוּנָה.
אִם הוּא מַפְלִיא בִתְרוּפוֹתָיו, כְּשֵׁם שֶׁהוּא מַפְלִיא בְדִבּוּרָיו – אֵין לְשַׁעֵר גָּדְלוֹ.
אַרְגַּן מַהֲרוּ כִסְאִי הֵנָּה וְכִסְאוֹת לְכָל הַקָּהָל.
רוֹאֶה, אֲדוֹנִי, כֻּלֵּי עָלְמָא מִתְפַּלֵּא עַל בְּנֶךָ.
מָה אֻשַּׁרְתָּ, שֶׁיֶּשׁ לְךָ בֵּן שֶׁכְּמוֹתוֹ! מַר דִּיאַפוּאַרוּס לֹא מִהְיוֹתוֹ בְנִי אֲנִי אוֹמֵר כָּךְ.
וְאוּלָם יָכוֹל אֲנִי לוֹמַר, כִּי בֶאֱמֶת רָאוּי לִי לְהָפִיק רָצוֹן מִמֶּנּוּ.
וְכָל מִי שֶׁמַּכִּיר אוֹתוֹ, גּוֹמֵר עָלָיו אֶת הַהַלֵּל, כְּעַל בָּחוּר שֶׁאֵין בּוֹ כָל פְּגָם.
לְעוֹלָם לֹא הָיָה דִמְיוֹנוֹ עֵר, וְהָיָה חָסֵר אוֹתָהּ הָרוּחַ הַלּוֹהֶטֶת, שֶׁיֶּשְׁנָהּ לְכַמָּה יְלָדִים; וְאוּלָם דַּוְקָא מִשּׁוּם זֶה הֶאֱמַנְתִּי בְישֶׁר-מִשְׁפָּטוֹ, שֶׁהִיא תְכוּנָה נְחוּצָה מְאֹד בְּאֻמָּנוּתֵנוּ.
בִּהְיוֹתוֹ קָטָן, לֹא הָיָה מֵעוֹלָם מַה שֶׁנִּקְרָא בִּפי הַבְּרִיוֹת זָרִיז אוֹ חָרוּץ; תָּמִיד הָיָה שׁוֹקֵט וְשָׁלֵו וְשַׁתְקָנִי, מֵעוֹלָם לֹא הוֹצִיא מִפִּיו מִלָּה וְלֹא שִׂחֵק מֵעוֹדוֹ בִּשְׂחוֹק יְלָדִים, הַחֲבִיבִים כָּל-כָּך עַל הַקְּטַנִּים.
בְּקשִׁי רַב עָלְתָה בְיָדֵנוּ לְלַמְּדוֹ קְרֹא.
בִּהְיוֹתוֹ בֶן תֵּשַׁע לֹא יָדַע צוּרַת אוֹת.
טוֹב, אָמַרִתִּי בְלִבִּי, "הָאִילָנוֹת הַמְּפַגְּרִים בְּגִדּוּלָם, מוֹצִיאִים אֶת הַפֵּרוֹת הַמְּעֻלִּים בְּיוֹתֵר".
קָשֶׁה לַחֲרוֹת עַל גַּבֵּי שַׁיִשׁ מִלַּחֲרוֹת עַל חוֹל; אֲבָל הַכָּתוּב עַל גַּבֵּי שַׁיִשׁ מַאֲרִיךְ יָמִים יוֹתֵר.
וְאִטִּיּוּת זוֹ שֶׁל הֲבָנָה, אוֹתוֹ הַקּשִׁי שֶׁל דִּמְיוֹן, הוּא הוּא הָאוֹת לְבִינָה יְשָׁרָה לְהַבָּא.
כְּשֶׁהִכְנַסְתִּיו לְאֶסְכּוֹלָה, קָשְׁתָה עָלָיו תְּחִילָה יַד-הַתַּלְמוּד, אוּלָם הוּא גָבַר עַל כָּל הַמִּכְשׁוֹלִים.
כָּל הַמּוֹרִים הִלְלוּהוּ בְאָזְנַי עַל חָרִיצוּתוֹ וּשְׁקִידָתוֹ, וְכָךְ, מִתּוֹךְ נִגּוּד פַּרְזְלָא, בָּא וְהִגִּיעַ לִתְעוּדַת בּוֹגְרוּת בְּכָבוֹד.
וּבִכְלָל, יָכוֹל אֲנִי לוֹמַר בְּלִי כָל יְהִירוּת, כִּי זֶה שְׁנָתַיִם, שֶׁבְּנִי מֵחוֹבְשֵׁי בֵית-הַמִּדְרָשׁ, וְלֹא הָיָה מִי שֶׁעָלָה עָלָיו בְּאֵיזֶה וִכּוּחַ בָּאֶסְכּוֹלָה שֶׁלָּנוּ.
נוֹרָא הוּא עַל כָּל סְבִיבָיו, וְאֵין לְךָ לֶקַח בָּאֶסְכּוֹלָה, שֶׁלֹא יֵצֵא כְנֶגֶד הַנָּחָה כָל-שֶׁהִיא וְיוֹרֵד לַחַיִּים וְלַמָּוֶת.
בְּוִכּוּחַ אֵין לְהָזִיז אוֹתוֹ מִמְּקוֹמוֹ: עַז הוּא כְּתֻרְכִּי זֶה בְהַנָּחוֹתָיו וְאֵינוֹ מְוַתֵּר עַל דַּעְתּוֹ לְעוֹלָם.
וּבְמַסְּקָנוֹתָיו הוּא יוֹרֵד עַד סוֹף כָּל מַחֲבֹאוֹתֶיהָ שֶׁל הַלּוֹגִיקָה.
וְאוּלָם, יוֹתֵר מִכָּל דָבָר נִרְאֶה הוּא בְעֵינַי, וּבָזֶה הֲרֵינוּ לוֹ לְמוֹפֵת, בָּזֶה שֶׁהוּא הוֹלֵךְ בְּסַמְיוּת-עֵינַיִם אַחַר דֵּעוֹתֵיהֶם שֶׁל הַקַּדְמוֹנִים.
וּלְעוֹלָם אֵינוֹ רוֹצֶה לְהָבִין וְלִשְׁמֹעַ אֶת טַעֲמֵיהֶם וְנִמּוּקֵיהֶם שֶׁל הַגַּלִּילֵיִים כִּבְיָכוֹל שֶׁל הַמֵּאָה שֶׁלָּנוּ בִּדְבַר מַחֲזוֹר הַדָּם וְעוֹד דִּבְרֵי רוּחַ וְכַיוֹצֵא בָזֶה.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס  כְּנֶגֶד כָּל הָאוֹמְרִים שֶׁיֶּשְׁנוֹ מַחֲזוֹר-דָּם יָצָאתִי בִמְגִלָּה זוֹ וַאֲנִי מַרְהִיב בְּנַפְשִׁי לִמְסֹר אוֹתָהּ לָךְ, גְּבִרְתִּי, בִּרְשׁוּת אֲדוֹנִי מִנְחַת בִּכּוּרִים מִפְּרִי חָכְמָתִי.
טוּאַנֶטָה תְּנֶנָּה! תְּנֶנָּה! טוֹב לְהִשְׁתַּמֵּשׁ בָּהּ בִּבְחִינַת צִיּוּר.
נִתְלֶה אוֹתָה בְּחַדְרֵנוּ לְנוֹי.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס שׁוּב בִּרְשׁוּת אֲדוֹנִי הַרֵינִי מַזְמִין אֶת גְּבִרְתִּי לָבֹא בְאֵלֶּה הַיָּמִים כְּדֵי לְהִתְעַנֵּג עַל מַחֲזֵה הַנִּתּוּחַ שֶׁל אִשָּה אַחַת, שֶׁאֲנִי צָרִיךְ לְהַרְצוֹת עָלֶיהָ.
טוּאַנֶטָה מַה יָּפֶה עֹנֶג זֶה! יֵּשׁ מוֹבִיל יָפָתוֹ לְבָתֵּי הַקּוֹמֶדִיָּה, אֲבָל לְהוֹבִיל אוֹתָהּ לִרְאוֹת בְּמַחֲזֵה-נִתּוּחַ הֲרֵי זוֹ מִדָּה שֶׁל אֲדִיבוּת, שֶׁאֵין לְמַעְלָה הֵימֶנָּה.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס וְסוֹף דָּבָר, בְּנוֹגֵעַ לְאוֹתָן הַתְּכוּנוֹת, הַנְּחוּצוֹת בִּשְׁבִיל עִנְיְנֵי אִישׁוּת וּפְרִיָּה וּרְבִיָּה, הֲרֵיִני מֵעִיד עָלָיו, שֶׁלְּפִי חֻקֵּי הַדּוֹקְטוֹרִים שֶׁלָּנוּ הַרֵיהוּ נוֹצָר בָּאֹפֶן הָרָצוּי בְּיוֹתֵר, וְכֹחָהּ שֶׁל הַפְּרוֹפֶקַצִיָּה שֶׁבּוֹ יֶשְׁנָהּ בְּמִדָּה גְדוּשָׁה, וּמִזְגּוֹ הֲרֵיהוּ מְסֻגָּל לְהוֹלִיד וּלְהָבִיא לָעוֹלָם וְלָדוֹת מְתֻקָּנִים כַּהֲלָכָה.
אַרְגַּן הַאִם אֵין בְּדַעְתּוֹ שֶׁל אֲדוֹנִי לְהַכְנִיסוֹ אֶל חֲצַר הַמֶּלֶךְ וּלְהַמְצִיא לוֹ שָׁם מִשְׂרַת רוֹפֵא? מַר דִּיאַפוּאַרוּס אִם עָלַי לְדַבֵּר בְּהִתְגַּלּוּת לִבִּי, הֲרֵי מֵעוֹלָם לֹא הָיָה נִרְאֶה לִי שִׁמּוּשָׁהּ שֶׁל אֻמָּנוּתֵנוּ נָעִים בְּיוֹתֵר אֵצֶל הַגְּדוֹלִים, לְעוֹלָם בָּדַקְתִּי וּמָצָאתִי, שֶׁטּוֹב לָנוּ לִהְיוֹת מְצוּיִים אֵצֶל בְּנֵי הֶהָמוֹן.
הֶהָמוֹן נוֹחַ בְּיוֹתֵר.
אֵין אַתָּה אַחֲרַאי לְמַעֲשֶׂיךָ, כָּל מִי שֶׁחֻקֵּי אֻמָּנוּתֵנוּ לוֹ לְעֵינַיִם שׁוּב אֵין לוֹ לִדְאֹג לְכָל מַה שֶׁיֶּאֱרַע; לֹא כֵן עִם הַגְּדוֹלִים בָּאָרֶץ.
כְּשֶׁהֵם חוֹלִים וְנוֹפְלִים לְמִשְׁכָּב, רוֹצִים הֵמָּה דַוְקָא שֶׁרוֹפְאֵיהֶם יְרַפְּאוּם מִמַּחֲלָתָם.
טוּאַנֶטָה כַּמָּה מְגֻחָךְ הַדָּבָר! מְחֻצָּפִים שֶׁכְּמוֹתָם, הָרוֹצִים שֶׁגַּם תַּבְרִיאוּ אוֹתָם! לֹא לְכָךְ נוֹצַרְתֶּם.
דַּיֵּכֶם שֶׁאַתֶּם כּוֹתְבִים רְפוּאוֹת וּמְקַבְּלִים שְׂכַר-טִרְחָה, לְהַבְרָאָתָם יִדְאֲגוּ הֵמָּה, אִם יֵשׁ בְּיָדָם.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס אֱמֶת וְיַצִּיב.
אָנוּ אֵין לָנוּ אֶלָּא לְהִתְנַהֵג עִם הַבְּרִיוֹת כַּכָּתוּב.
אַרְגַּן צַוֵּה עַל בִּתִּי לָשִׁיר קְצָת לִפְנֵי הַחֲבוּרָה.
קְלֵיאַנְט לִפְקֻדָּתְךָ חִכִּיתִי, אֲדוֹנִי.
מַחֲשָׁבָה נִצְנְצָה בְמֹחִי לְבַדֵּחַ אֶת דַּעַת הַקָּהָל בְּמַחֲזֶה אֶחָד קָטָן לָקוּחַ מִן הָאוֹפֶּרָה הַמֻּצָּגָה כָעֵת וְשֶׁיָּצְאָה זֶה עַתָּה לְאוֹר, שֶׁאָשִׁיר לִפְנֵיכֶם עִם הָעַלְמָה.
זֶהוּ תַפְקִידֵךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה אָנִי? קְלֵיאַנְט אַל נָא תְּסָרְבִי, בְּבַקָּשָׁה מִמֵּךְ.
תְּנִי לִי לְהַסְבִּיר לָךְ טִיבוֹ שֶׁל הַמַּחֲזֶה, שֶׁאָנוּ בָאִים לָשִׁיר.
 אֲנִי אֵין לִי קוֹל יָפֶה לְזִמְרָה; אֲבָל פֹּה דַּי אִם תְּבִינוּנִי.
יוֹאִילוּ נָא אֲדוֹנַי בְּחַסְדְּכֶם לִסְלֹחַ לִי, כִּי בָזֶה אֲנִי נוֹתֵן אַךְ פִּתְחוֹן פֶּה לָעַלְמָה לָשִׁיר.
אַרְגַּן הֲיָפִים הַחֲרוּזִים? קְלֵיאַנְט בְּעַצְמוֹ שֶׁל דָּבָר, אֵין זֹאת אֶלָּא אוֹפֶּרָה קְטַנָּה בְּלִי כָּל הֲכָנָה קוֹדֶמֶת, כְּלוֹמַר פְּרוֹזָה מוּשָׁרָה בְּמִשְׁקָל שֶׁל שִׁיר, מֵעֵין שִׁירָה חָפְשִׁית, שֶׁשּׁנֵי אֲנָשִׁים הָאוֹהֲבִים זֶה אֶת זֶה מַשְׁמִיעִים תֵּכֶף וּמִיָּד אִיש לְאָחִיו מִתּוֹךְ אַהֲבָה וְהֶכְרֵחַ.
אַרְגַּן יָפֶה מְאֹד.
נִשְׁמָע.
קְלֵיאַנְט וְזֶה דְּבַר הַמַּחֲזֶה: אַחַד הָרוֹעִים, שֶׁלִּבּוֹ נִמְשַׁךְ אַחַר מַחֲזֶה יָפֶה שֶׁהִתְחִיל זֶה עָתָּה, וְהִנֵּה שָׁמַע קוֹל שָׁאוֹן וַהֲמֻלָּה מִקָּרוֹב.
הָפַךְ פָּנָיו וְרָאָה אַחַד הָרֵיקִים מַלְבִּין פְּנֵי רוֹעָה בְּדִבְרֵי חֲרָפוֹת, תֵּכֶף וּמִיָּד עָמַד לִימִין אוֹתוֹ הַמִּין, שֶׁכָּל הַגְּבָרִים חַיָּבִים בִּכְבוֹדוֹ.
לְאַחַר שֶׁשִּׁלֵּם לָרָשָׁע כְּרִשְׁעָתוֹ וְקָרַב אֶל הָרוֹעָה, וְהִנֵּה לְפָנָיו נַעֲרָה צְעִירָה בַּעֲלַת עֵינַיִם יָפוֹת שֶׁלֹּא רָאָה כְמוֹתָן מֵעוֹדוֹ, וְהֵן שׁוֹפְכוֹת דְּמָעוֹת, שֶׁאֵין בָּעוֹלָם כְּמוֹהֶן לַיֹּפִי.
אֲהָהּ, אָמַר לְנַפְשׁוֹ, כְּלוּם אֶפְשָׁר לַעֲלֹב פְּנֵי נַעֲרָה נְעִימָה כָל-כָּךְ; הֲיֶשְׁנוֹ אַכְזָר, הֲיֶשְׁנוֹ פֶרֶא, אֲשֶׁר לִבּוֹ לֹא יֵרַךְ לְמַרְאֵה דְמָעוֹת כָּאֵלֶּה? וְהוּא מִשְׁתַּדֵּל לַעְצֹר בְּעַד אוֹתָן הַדְּמָעוֹת, שֶׁנִּדְמוּ לוֹ כָל-כָּךְ נֶחְמָדוֹת, וּבְאוֹתוֹ זְמָן מִשַּׁתַּדֶלֶת גַּם הָרוֹעָה לְהוֹדוֹת לוֹ בְּעַד הַחֶסֶד הַקָּטָן שֶׁעָשָׂה עִמָּהּ; וְאוּלָם דְּבָרֶיהָ רַכִּים כָּל-כָּךְ, נֶחְמָדִים וְלוֹקְחִים לֵב בְּיוֹתֵר, עַד שֶׁלֹּא יָכוֹל הָרוֹעֶה לַעֲמֹד בְּפָנֶיהָ.
כָּל הֶגֶה הַיּוֹצֵא מִפִּיהָ, כָּל מַבַט-עֵינֶיהָ הֲרֵיהוּ בִשְׁבִילוֹ חֵץ לַהַב הַפּוֹלֵחַ אֶת לִבּוֹ.
כְּלוּם עָשִׂיתִי דָבָר, אוֹמֵר הוּא בְלִבּוֹ, שֶׁהוּא רָאוּי לְדִבְרֵי תוֹדָה נֶחְמָדִים כָּאֵלֶּה? מָה הַמַּעֲשֶׂה שֶׁיַּכְבִּיד עַל הָאָדָם לַעֲשׂוֹת, מָה הַחֶסֶד שֶׁיִּמְנַע עַצְמוֹ מִמֶּנּוּ וּכְלוּם לֹא יָרוּץ לִקְרַאת כָּל סַכָּנָה, כְּדֵי שֶׁתָּחֹלְנָה עָלָיו רֶגַע אֶחָד בִּרְכוֹתָיהָ הַנְּעִימוֹת שֶׁל נֶפֶשׁ מַחֲזִיקָה טוֹבָה כָזוֹ? כָּל הַמַּחֲזֶה חוֹלֵף בְּלִי שֶׁיָּשִׂים אֵלָיו לִבּוֹ, וְהוּא מִתְאוֹנֵן, שֶׁהַמַּחֲזֶה קָצָר מִדַּי, מִשׁוּם שֶׁבְּהִגָּמְרוֹ יַפְרִיד בֵּינוֹ וּבֵין הָרוֹעָה הַנֶּחְמָדָה.
וּלְמִן הַמַּבָּט הָרִאשׁוֹן הַזֶּה, וּלְמִן הָרֶגַע הָרִאשׁוֹן הַזֶּה הוּא נִמְצָא בְאוֹתוֹ מַצָּב, שֶׁבּוֹ נִמְצָא אָדָם לְאַחַר שָׁנִים רַבּוֹת שֶׁל אַהֲבָה מְמֻשָּׁכָה; הוּא מַרְגִּישׁ מִיָּד כָּל הַיִּסּוּרִים הַכְּרוּכִים בִּפְרִידָה זוֹ וְהוּא שָׁרוּי בִּמְצוּקַת נֶפֶש שֶׁלֹּא לִרְאוֹת עוֹד אֶת זוֹ, שֶׁמִּעֵט כָּל-כָּךְ לִרְאוֹת, וַהֲרֵיהוּ עוֹשֶׂה כֹּל מַה שֶּׁבְּיָדוֹ לַעֲשׂוֹת כְּדֵי לָשׁוּב וְלִרְאוֹת אֶת פָּנֶיהָ, שֶׁאֵינָם מָשִׁים מִמֶּנּוּ יוֹמָם גַּם לָיְלָה.
אֶפֶס הַלַּחַץ, אֲשֶׁר לוֹחֲצִים אֶת הָרוֹעָה, אֵינוֹ נוֹתֵן לוֹ לַעֲשׂוֹת מְאוּמָה.
אַהֲבָתוֹ הָעַזָּה הִיא מְבִיאָה אוֹתוֹ לִידֵי כָךְ, שֶׁיְּבַקֵּשׁ אֶת הַיְּפֵהפִיָּה לִהְיוֹת לוֹ לְאִשָּׁה; וּבִלְעָדֶיהָ לֹא יוּכַל עוֹד לִחְיוֹת.
וְעַל יְדֵי מִכְתָּב קָטָן, שֶׁהִשְׂכִּיל לִמְסוֹר לְיָדָהּ בְּעָרְמָה, הוּא מְקַבֵּל הַסְכָּמָתָהּ; וְאוּלָם בְּאוֹתָה שָׁעָה נוֹדַע לוֹ, כִּי אֲבִי יָפָתוֹ הֶחְלִיט לְהַשִּׂיאָהּ לְאִישׁ אַחֵר, וְהַכֹּל מוּכָן לְחַג כְּלוּלוֹתֶיהָ.
שַׁעֲרוּ אַתֶּם בְּנַפְשְׁכֶם, מַה גָּדַל הַכְּאֵב בְּלִבּוֹ שֶׁל אוֹתוֹ רוֹעֶה אֻמְלָל, יָגוֹן עַד לָמוּת תְּקָפָהוּ.
אֵינוֹ יָכוֹל לִשָּׂא אֶת הָרַעְיוֹן הַנּוֹרָא לִרְאוֹת אֶת כָּל מַה שֶּׁהוּא אוֹהֵב נָתוּן בִּזְרוֹעוֹתָיו שֶׁל אַחֵר.
מִתּוֹךְ יֵאוּשׁ הֲרֵיהוּ מוֹצֵא בְאַהֲבָתוֹ אֶת הַדֶּרֶךְ לְהִכָּנֵס לְתוֹךְ בֵּיתָהּ שֶׁל רוֹעָתוֹ כְּדֵי לָדַעַת אֶת רִגְשׁוֹת לִבָּה, וּלְהִוָּדַע מִפִּיהָ מַה הוּא גוֹרָלוֹ הַצָּפוּי לוֹ; וְהִנֵּה אֲשֶׁר יָגֹר בָּא וְנִהְיָה.
רוֹאֶה הוּא וְהִנֵּה בָּא מִתְחָרוֹ הַנִּקְלֶה, אֲשֶׁר אַךְ הַקַּפְּרִיזָה שֶׁל אָבִיהָ מַעֲמִידָה אוֹתוֹ לְשָׂטָן לְאַהֲבָתוֹ הָרַכָּה.
רוֹאֶה הוּא אֶת הַמִּתְחָרֶה הַמְּגֻחָךְ עוֹמֵד כִּמְנַצֵּחַ אֵצֶל הָרוֹעָה הַחֲמוּדָה, וּמַרְאֶה זֶה מְמַלֵּא אוֹתוֹ כַּעַס וְחֵמָה עַד כִּי בְדֵי עָמָל הוּא כוֹבְשָׁם בְּחֻבּוֹ.
הוּא שׁוֹלֵחַ מַבְּטֵי דְאָבוֹן כְּלַפֵּי אֲהוּבָתוֹ.
מִפְּנֵי רִגְשֵׁי הַכָּבוֹד, שֶׁהוּא רוֹחֵשׁ אֵלֶיהָ, וּמִהְיוֹת שֶׁאָבִיהָ נִמְצָא עַל יָדָהּ, אֵינוֹ יָכוֹל לְדַבֵּר אִתָּהּ אֶלָּא בְמַבְּטֵי עֵינָיו.
סוֹף סוֹף הוּא מַשְׁלִיךְ מֵעָלָיו כָּל הַכְּבָלִים, וְעֹז אַהֲבָתוֹ יַשִּׂיאֶנּוּ לְדַבֵּר כַּדְּבָרִים הָאֵלֶּה.
פִילִיס הַיָּפָה, צַעֲרִי גָדוֹל מִנְּשׂא, אָנָּא, פִּתְחִי פִיךְ, הַגִּידִי לִי אָתְּ: הֲלָמוּת עָלַי וְאִם לֹא? אַנְגֶ’לִיקָה הֲלֹא תִרְאֶה, תִּרְסִיס, מָה אֲמוּלָה נַפְשִׁי, בְּנִשּׂוּאִים בָּחַלְתִּי מַה מְּאֹד! עֵינַי אֶשָּׂא אֶל עָל, אֵלֶיךָ אֲשַׁוֵּעַ.
אַרְגַּן אֲבָל, מֵעוֹלָם לֹא הָיִיתִי אוֹמֵר, כִּי בִתִּי מֵיטִיבָה כָל-כָּךְ לִקְרֹא מִתּוֹךְ תָּוֵי-הַנְּגִינָה, וְאֵינָהּ נִכְשָלֶת.
קְלֵיאַנְט אֲבָל אִמְרִי, פִילִיס, הַאִם אֻשַּׁרְתִּי כֹה, אֲשֶׁר בְּלִבֵּךְ עוֹד יֵשׁ מָקוֹם לְשִׁכְנִי בוֹ? אַנְגֶ’לִיקָה תִּרְסִיס, אֲנִי, אֲנִי שֶׁלָּךְ וַחֲלוֹמוֹתַי שֶׁלָּךְ.
קְלֵיאַנְט מָה רַב אָשְׁרִי, מָה רָב! הַאֻמְנָם כָּךְ לִי כָּךְ? אִמְרִי, פִילִיס, וְאַאֲמִינָה בָךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה תִּרְסִיס, אֲנִי שֶׁלָּךְ, שֶׁלָּךְ! קְלֵיאַנְט שׁוּב הַגִּידִי, פִילִיס.
אַנְגֶ’לִיקָה אֲנִי שֶׁלָּךְ! קְלֵיאַנְט אִמְרִי וְחִזְרִי מֵאָה פְעָמִים.
אַל תִּיעָפִי! אַנְגֶ’לִיקָה אֲנִי שֶׁלָּךְ! אֲנִי שֶׁלָּךְ! תִּרְסִיס, אֲנִי שֶׁלָּךְ! קְלֵיאַנְט אֵלֵי-מָרוֹם וּמַלְכֵי-אָרֶץ! מֵרוֹם מִשְׁכַּנְכֶם הֲתַעַרְכוּ לִי? אֲבָל, פִילִיס, מַחֲשָׁבָה תַּעְכֹּר כָּל אָשְׁרִי: הַשֵּׁנִי הַלָּה, הַשֵּׁנִי הַלָּה! אַנְגֶ’לִיקָה אֲנִי שְׂנֵאתִיו, אֲנִי שְׂנֵאתִיו מִמָּוֶת מַר לִי הוּא.
לָשֶׁבֶת פֹּה וּבְקִרְבָתוֹ – מְצוּקוֹתַי מָה רַבּוּ! קְלֵיאַנְט אֲבָל מַה תַּעֲשִׂי, וְאָבִיךְ הוּא יִמְשֹׁל בָּךְ? אַנְגֶ’לִיקָה תִּבְחַר נַפְשִי אֲזַי לָמוּת, לֹא אֹמַר לַדֶּבֶק: טוֹב.
טוֹב לִי אָמוּת, טוֹב לִי אָמוּת.
אַרְגַּן וּמָה אוֹמֵר הָאָב? קְלֵיאַנְט אֵינוֹ אוֹמֵר כְּלוּם.
אַרְגַּן אֲבָל אָב טִפֵּשׁ שֶׁכְּמוֹתוֹ, אָב שֶׁכְּמוֹתוֹ, שֶׁהוּא שׁוֹמֵעַ טִפְּשׁוּת זוֹ וְאֵינוֹ אוֹמֵר כְּלוּם.
קְלֵיאַנְט הוֹי, יוֹנָתִי… אַרְגַּן לֹא, לֹא! דַּי בָּזֶה, קוֹמֶדִיָּה זוֹ אֵינָה אֶלָּא דֻגְמָה רָעָה מְאֹד.
הָרוֹעֶה תִּרְסִיס חָצוּף, וְהָרוֹעָה פִילִיס בּשֶׁת לֹא תֵדָע.
לְדַבֵּר כָּךְ בִּפְנֵי אָבִיהָ!  הַרְאִי לִי אֶת הַנְּיָר.
אָ… אָ..
אֵיפֹה פֹּה הַדְּבָרִים אֲשֶׁר זֶה שָׁרְתְּ? אֵין פֹּה אֶלָּא הַמַּנְגִּינָה בִלְבָד.
קְלֵיאַנְט כְּלוּם אֵין אֲדוֹנִי יוֹדֵעַ, שֶׁזֶּה לֹא כְבָר הִמְצִיאוּ תַחְבּוּלָה לִכְתֹּב אֶת הַדְּבָרִים בְּיַחַד עִם תָּוֵי הַמַּנְגִּינָה? אַרְגַּן טוֹב מְאֹד.
הִנְנִי עַבְדְּךָ לְשָׁרְתֶךּ.
לְהִתְרָאוֹת.
אֶפְשָׁר הָיָה לָנוּ לְהִתְקַיֵּם בְּלִי אוֹפֶּרָה מְחֻצָּפָה זוֹ.
קְלֵיאַנְט לַעֲשׂוֹת נַחַת רוּחַ לַאֲדוֹנִי אָמָרְתִּי.
אַרְגַּן דִּבְרֵי שְׁטוּת אֵינָם גוֹרְמִים קוֹרַת רוּחַ.
הִנֵה אִשְתִּי.
אַרְגַּן יוֹנָתִי, הִנֵּה בְנוֹ שֶׁל מַר דִּיאַפוּאַרוּס.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס גְּבִרְתִּי, הֲלֹא לֹא לְחִנָּם יִקָּרֵא לָךְ מִן הַשָּׁמַיִם חוֹתֶנֶת, כִּי עַל כֵּן נִכָּר בְּפָנָיִךְ… בֶּלִינָה שְׂמֵחָה אֲנִי מְאֹד לָבֹא לַמּוֹעֵד הַנָּכוֹן לֵהָנוֹת מִן הַכָּבוֹד לְהַכִּירֶךָ.
לִהְיוֹת אָדָם יָשָׁר וְלִרְצוֹת לְקַבְּלֵךְ מִיַּד אֲדוֹנִי אָבִיךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה הֲרֵי זוֹ תַחְבּוּלָה רָעָה הִיא לִקְנוֹת אַהֲבָתוֹ שֶל אָדָם מִתּוֹךְ כְּפִיָּה עָלָיו.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס עַל דְּבַר הַקַּדְמוֹנִים אָנוּ קוֹרְאִים, גְּבִרְתִּי, שֶׁכֵּן הָיָה מִנְהָגָם לִנְהֹג בְּכֹחַ מִבֵּית אֲבִיהָן אֶת הַנְּעָרוֹת שֶׁחָפְצוּ לְקַחְתָּן לְאִשָּׁה, כְּדֵי שֶׁלֹּא יֵרָאֶה כִּאִלּוּ מֵרְצוֹנָן הֵן נִכְנָסוֹת אֶל תַּחַת כַּנְפֵי הַגֶּבֶר.
אַנְגֶ’לִיקָה הַקַּדְמוֹנִים – אֲדוֹנִי – קַדְמוֹנִים הֵם, וְאָנוּ יַלְדֵי זְמַנֵּנוּ אָנוּ.
בְּדוֹרֵנוּ אֵין לָנוּ כָּל צֹרֶךְ בְּהַעֲוָיוֹת.
וְאִם טוֹבִים בְּעֵינֵינוּ הַנִּשּׂוּאִין, אָנוּ יוֹדְעוֹת כֵּיצַד לְהִכָּנֵס לְחֻפָּה, וְלֹא שֶׁיִּנְהָגוּנוּ לְשָׁם בְּחֹזֶק יָד.
אֲדוֹנִי יְחַכֶּה מְעָט.
אִם בֶּאֱמֶת יֶאֱהָבֵנִי, צָרִיךְ הוּא לִרְצוֹת כָּל מַה שֶּׁאֲנִי רוֹצָה.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס אָכֵן, גְּבִרְתִּי, הַכֹּל, חוּץ מִכָּל הַשַּׁיָּךְ לְאַהֲבָתִי.
אַנְגֶ’לִיקָה אֲבָל, אֲדוֹנִי, הַסִּימָן הַמֻּבְהָק בְּיוֹתֵר לְאַהֲבָה הוּא לְהִכָּנַע לִרְצוֹנָהּ שֶׁל הָאֲהוּבָה.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס Distinguo, גְּבִרְתִּי בְּכָל מַה שֶּׁאֵין בּוֹ שַׁיָּכוּת לִהְיוֹתֵךְ לִי – concedo; וְאוּלָם בְּכָל הַנּוֹגֵעַ לְעִנְיָן זֶה – nego.
טוּאַנֶטָה הַרְבִּי נִמּוּקִים כְּאַוַּת נַפְשֵׁךְ, הָאָדוֹן הַזֶּה אַךְ בָּא מֵהִטָּחֵן בְּבֵית מִדְרָשׁוֹ וְלֹא יַנִּיחַ שְׁאֵלָה בְּלִי תְשׁוּבָה.
שַׁלָּמָה תְסָרְבִי וְאֵינֵךְ רוֹצָה בַכָּבוֹד לָבֹא בִּקְהַל הַפָקוּלְטָה? בֶּלִינָה שֶׁמָּא אֵיזוֹ אַהֲבָה נְטוּעָה בְרֹאשָׁהּ? אַנְגֶ’לִיקָה אִלּוּ הָיֹה הָיְתָה, וַדַּאי הָיְתָה מֵאוֹתוֹ מִין שֶׁגַּם יָשִׁרי גַּם בִּינָתִי הָיוּ מַרְשִׁים לִי הַדָּבָר.
אַרְגַּן תַּפְקִיד מְשֻׁנֶּה תַּפְקִידִי בְכָל-אֵלֶּה, יוֹנָתִי.
בֶּלִינָה אִלּוּ הָיִיתִי בִמְקוֹמְךָ, בְּחִיר נַפְשִׁי, לֹא הָייִתִי לְעוֹלָם כּוֹפָה אוֹתָהּ לְנִשּׂוּאִים, וְהָיִיתִי מֵיטִיבָה לָדַעַת מַה לַּעֲשׂוֹת.
אַנְגֶ’לִיקָה יוֹדַעַת אֲנִי, גְּבִרְתִּי, מַה כַּוָּנָתֵךְ בִּדְבָרַיִךְ אֵלֶּה, וְכָל הַטֹּוב שֶׁלִּבֵּךְ רוֹחֵש לִי, וְאֶפְשָׁר שֶׁעֲצָתֵךְ לֹא תֵעָשֶׂה.
בֶּלִינָה מַשְׁמָע, שֶׁנְּעָרוֹת בַּעֲלוֹת שֵׂכֶל וִישָׁרוֹת כָּמוֹךְ בָּזוֹת לִשְׁמֹעַ בְּקוֹל אֲבוֹתֵיהֶן לַעֲשׂוֹת כִּרְצוֹנָם.
דָּבָר זֶה הָיָה יָפֶה לְפָנִים.
אַנְגֶ’לִיקָה חוֹבַת הַבַּת גַּם לָהּ יֵשׁ גְּבוּל, הַשֵּׂכֶל הַטּוֹב וְהַחֻקִּים אֵינָם שׂוֹרְרִים בַּכֹּל.
בֶּלִינָה כְּלוֹמַר, אֵינֵךְ רוֹצָה אֶלָּא לְהִנָּשֵׂא, אֶלָּא שֶׁרוֹצָה אַתְּ לִבְחֹר לָךְ אִישׁ לְפִי שְׁרִירוּת לִבֵּךְ? אַנְגֶ’לִיקָה אִם אֵין אָבִי רוֹצֶה לָתֶת לִי אִישׁ כִּלְבָבִי, אַשְׁבִּיעֶנּוּ וְלֹא יַשִּׂיאֵנִי לְכָל הַפָּחוֹת לָאִישׁ אֲשֶׁר לֹא אוּכַל לֶאֱהֹב אוֹתוֹ.
אַרְגַּן אֲדוֹנַי, אֲנִי מְבַקֵּשׁ סְלִיחָה עַל כָּל הַנַּעֲשֶׂה פֹה.
אַנְגֶ’לִיקָה כֶּל אֶחָד יֶשׁ לוֹ מַטָּרָה יְדוּעָה בְּבוֹאוֹ בִּבְרִית הַנִּשּׂוּאִים.
אֲנִי שֶׁאֵינֶנִּי רוֹצָה לְהִנָּשֵׂא לְאִישׁ אֶלָּא כְדֵי לְאַהֲבָה אוֹתוֹ בֶאֱמֶת וְרוֹצָה לִדְבֹּק בּוֹ כָּל יֵמי חַיָּי, מוֹדָה אֲנִי, שֶׁאֲנִי רוֹצָה לַעֲשׂוֹת מַעֲשַׂי בִּזְהִירוּת יְדוּעָה.
יֶשְׁנָן רַבּוֹת שֶׁאֵינָן נְשׂוּאוֹת אֶלָּא כְדֵי לְהִפָּטֵר מֵעֻלָּם שֶׁל אֲבוֹתֵיהֶן וְלִהְיוֹתָן יְכוֹלוֹת לַעֲשׂוֹת כְּכָל הָעוֹלֶה עַל רוּחָן, וְיֶשְׁנָן, גְּבִרְתִּי, שֶׁאֵין נִשּׂוּאֵיהֶן אֶלָּא עִנְיַן-סַפְסָרוּת, וְהֵן נִשָּׂאוֹת לְאִישׁ כְּדֵי לְהַשִּׂיג דְּמֵי אַלְמְנוּת וּלְהִתְעַשֵּׁר בְּמוֹת בַּעְלָן, וְהֵן נִשָּׂאוֹת מֵאִישׁ לְאִישׁ בְּלִי מוּסַר-כְּלָיוֹת אַךְ כְּדֵי לָרֶשֶׁת אוֹתוֹ.
נָשִׁים מֵעֵין אֵלֶּה אֵינָן מְבַקְשׁוֹת נִמּוּקִים יְתֵרִים וְאֵינָן שָׂמוֹת לֵב אֶל הָאָדָם וְטִיבוֹ.
בֶּלִינָה רוֹאָה אֲנִי אוֹתָךְ וְאַתְּ מְפֻלְפֶּלֶת הַיּוֹם מְאֹד.
רוֹצָה הָיִיתִי לָדַעַת אֶל מָה יִרְמְזוּן מִלָּיִךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה אֲנִי, גְּבִירְתִּי? כְּלוּם רוֹצָה אֲנִי לוֹמַר דָּבָר מִלְּבַד מַה שֶּׁאָמָרְתִּי? בֶּלִינָה מַחְמַדִּי, אַתְּ כָּל-כָּךְ פְּתַיָּה, עַד שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְכַלְכֵּל זֹאת יוֹתֵר.
אַנְגֶ’לִיקָה וַדַּאי רוֹצָה גְּבִרְתִּי לַהֲבִיאֵנִי לִידֵי מַעֲנֶה גַס; אֲבָל הִנְנִי לְהַזְהִיר אוֹתָהּ, שֶׁהַדָּבָר לֹא יַעַל בְּיָדָהּ.
בֶּלִינָה אֵין בָּעוֹלָם עַזּוּת-מֵצַח גְּדוֹלָה מִזּוֹ.
אַנְגֶ’לִיקָה לֹא, גְּבִרְתִי; אִמְרִי מַה שֶּׁתֹּאמֵרִי.
בֶּלִינָה מִין גַּאֲוָה מְשֻׁנָּה לָהּ, מִין חֻצְפָּה שֶׁכֻּלֵּי עָלְמָא יָנִיד כְּתֵפָיו.
אַנְגֶ’לִיקָה כָּל זֶה לֹא יוֹעִיל לָךְ,גְּבִרְתִּי.
עַל אַפֵּךְ וַחֲמָתֵךְ אֶדֹּם.
וּכֵדי לָקַחַת מִמֵּךְ כָּל אֶפְשָׁרוּת לְהַגִּיעַ לְמַטְּרָתֵךְ, אֵעָלֵם מֵעֵינָיִךְ.
אַרְגַּן שִׁמְעִי, בִּתִּי.
בְּאַחַת מִשְּׁתֵּי אֵלֶה תּבוֹרִי: אוֹ שֶׁתִּנָּשְׂאִי בְּעוֹד אַרְבָּעָה יָמִים, אוֹ תִכָּנְסִי לְמִנְזָר.
 אַל תָּשִׂימִי לִבֵּךְ לְמוֹ אֵלֶּה, אֲנִי אֲלַמְּדֶנָּה דָעַת.
בֶּלִינָה מְאֹד צַר לִי, אֲבָל אֲנוּסָה אֲנִי לְעָזְבְךָ פֹה, בְּנִי.
יֶשׁ לִי דָבָר בָּעִיר, וְאֵינִי יְכוֹלָה לְהִסְתַּלֵּק מִמֶּנּוּ.
תֵּכֶף וּמִיָּד אָשׁוּב.
אַרְגַּן לְכִי, יוֹנָתִי, הִכָּנִסי לַנּוֹטַרְיוֹן שֶׁלָּךְ כְּדֵי שֶׁיְּסַדֵּר אֶת הַדָּבָר הַיָּדוּעַ לָךְ.
בֶּלִינָה לְהִתְרָאוֹת, מַחְמַדִּי.
אַרְגַּן לְהִתְרָאוֹת, יוֹנָתִי.
אַרְגַּן אַךְ זוֹהִי אִשָּׁה הָאוֹהֶבֶת אוֹתִי בְּאֹפֶן… שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְהַאֲמִין.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס אֲדוֹנִי אַרְגַּן, אָנוּ נִפָּרֵד מִמֶּךָּ.
אַרְגַּן בְּבַקָּשָׁה מִכֶּם, אֲדוֹנַי, לְהַגִּיד לִי קְצָת, מַה מַּצַּב בְּרִיאוּתִי בְּעֵינֵי אֲדוֹנַי.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס תּוֹמַשׂ, תְּפֹס אַתָּה בִּזְרוֹעוֹ הַשְּׁנִיָּה שֶׁל מַר אַרְגַּן, וְאֵדַע אִם מֵיטִיב אַתָּה לִשְׁפֹּט עַל אוֹדוֹת דָּפְקוֹ.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס Dico, שֶׁדָּפְקוֹ שֶׁל מַר דָּפְקוֹ שֶׁל אָדָם, שֶׁאֵינוֹ בְּקַו הַבְּרִיאוּת.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס טוֹב.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס דּוֹפֵק durisculus, כְּדֵי שֶׁלֹּא לוֹמַר diurus.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס טוֹב מְאֹד.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס דּוֹחֵף.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס Bene.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס גַּם קְצָת מְקַפֵּץ.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס Optime.
תּוֹמַשׂ דִּיאַפוּאַרוּס שֶׁזֶּה סִימָן לְגֹדֶשׁ בְּתוֹךְ, Parenchyme Splenique; כְּלוֹמַר בִּתְחוּמוֹ שֶׁל הַטְּחוֹל.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס מְאֹד מְאֹד טוֹב.
אַרְגַּן לֹא.
מַר פּוּרְגוֹן סָבוּר כִּי חוֹלֵה-כָבֵד אָנִי.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס כַּמּוּבָן, כֵּן! כָּל הָאוֹמֵר parenchyme תַּרְתֵּי מַשְׁמָע, מִשּׁוּם אוֹתָהּ הָאַחְדוּת הַגְּמוּרָה שֶׁבֵּין שְׁנֵי אֵלֶּה עַל יְדֵי אוֹתוֹ vas breve שֶׁל הַשּׁוֹעֵר וְלִפְעָמִים עַל יְדֵי méats cholidoques.
וַדַּאי צִוָּה לֲאדוֹנִי לְהַרְבּוֹת בְּצָלִי.
אַרְגַּן לֹא, לֹא הִתִּיר לִי אֶלָּא מְבֻשָּׁל בִּלְבָד.
מַר דִּיאַפוּאַרוּס כַּמּוּבָן, כֵּן! צָלִי אוֹ נָא – אַחַת הִיא; הֲלֹא הִשְׂכִּיל מְאֹד בְּצִוּוּיוֹ.
אֵין לְךָ רוֹפֵא טוֹב מִמֶּנּוּ.
אַרְגַּן אֲדוֹנִי, כַּמָּה גַרְעִינֵי מֶלַח מֻתָּר לָשִׂים בְּבֵיצָה? מַר דִּיאַפוּאַרוּס שִׁשָּׁה, שְׁמוֹנָה, עֲשָׂרָה, בְּמִסְפָּר זוּגִי.
כְּמוֹ בְסַמֵּי מַרְפֵּא בְּמִסְפָּר בִּלְתִּי זוּגִי.
אַרְגַּן לְהִתְרָאוֹת, אֲדוֹנָי.
בֶּלִינָה בְּנִי, הֲרֵינִי בָאָה לְהַגִּיד לְךָ דָבָר קֹדֶם שֶׁאֵצֵא, שֶׁחַיָּב אַתָּה לָשִׂים אֵלָיו לִבֶּךָ.
כְּשֶׁעָבַרְתִּי עַל חַדְרָהּ שֶׁל אַנְגֶ’לִיקָה, רָאִיתִי וְהִנֵּה בָחוּר צָעִיר אֶצְלָהּ; וּכְשֶׁרָאַנִי, נֶחְפַּז לִבְרֹחַ.
אַרְגַּן אִישׁ צָעִיר מִתְיַחֵד עִם בִּתִּי? בֶּלִינָה כֵּן, בִתְּךָ הַקְּטַנָּה, לוּאִיזוֹן, הָיְתָה אִתָּם בְּאוֹתוֹ מַעֲמָד וְהִיא יְכוֹלָה לְסַפֵּר לְךָ.
אַרְגַּן  אֵין אֲנִי תָמֵהַּ כָּעֵת שֶׁהִיא מְסָרָבֶת.
אַרְגַּן לוּאִיזוֹן! לוּאִיזוֹן אַבָּא מָה רוֹצֶה? אִמִּי-חוֹרַגְתִּי אָמְרָה, כִּי קוֹרֵא אַתָּה לִי.
אַרְגַּן כֵּן, קִרְבִי הֵנָּה.
גּשִׁי, סֹבִּי, הַבִּיטִי בִי! לוּאִיזוֹן מַה לְּךָ, אָבִי? אַרְגַּן וּבְכֵן? לוּאִיזוֹן מָה? אַרְגַּן אֵין לָךְ מַה לְּסַפֵּר לִי? לוּאִיזוֹן כְּדֵי לְבַדֵּחַ דַּעְתּוֹ שֶׁל אַבָּא אֲסַפֶּר לוֹ אֶת סִפּוּר הַמַּעֲשֶׂה בְּעוֹרוֹ שֶׁל חֲמוֹר, אוֹ מָשָׁל בְּעוֹרֵב וְשׁוּעָל, שֶׁלָּמַדְתִּי זֶה לֹא כְבָר.
אַרְגַּן לֹא זוֹ אָמָרְתִּי.
לוּאִיזוֹן וּמָה? אַרְגַּן הוֹי, עֲרוּמָה אָתְּ.
אְת מְבִינָה הֵיטֵב מַה שֶּׁאֲנִי רוֹצֶה.
לוּאִיזוֹן יִסְלַח לִי אָבִי.
אַרְגַּן הֲכֵן אַתְּ שׁוֹמַעַת בִּקוֹלִי? לוּאִיזוֹן מָה? אַרְגַּן הַאִם לֹא צִוִּיתִי לָךְ לָבֹא וּלְסַפֵּר לִי כָּל מַה שֶּׁאַתְּ רוֹאָה? לוּאִיזוֹן כֵּן, אָבִי.
אַרְגַּן הֲלֹא עָשִׂית כָּךְ? לוּאִיזוֹן כֵּן, סִפַּרְתִּי לָך כָּל מַה שֶּׁרָאִיתִי.
אַרְגַּן הַאִם לֹא רָאִית כְּלוּם? לוּאִיזוֹן לֹא, אָבִי.
אַרְגַּן לֹא? לוּאִיזוֹן לֹא, אָבִי.
אַרְגַּן אֶל נָכוֹן? לוּאִיזוֹן אֶל נָכוֹן.
אַרְגַּן אִם כֵּן, אַרְאֶה לָךְ אֵיזֶה דָבָר.
לוּאִיזוֹן הוֹי, אָבִי! אַרְגַּן אֲהָהּ! רַמָּאִית קְטַנָּה, אֵינֵךְ מְסַפֶּרֶת לִי, כִּי רָאִית אִישׁ צָעִיר בְּחַדְרָהּ שֶׁל אֲחוֹתֵךְ.
לוּאִיזוֹן  אַרְגַּן זֶה יְלַמְּדֵךְ דַּעַת כֵּיצַד מְשַׁקְּרִים.
לוּאִיזוֹן הוֹי, אָבִי, סְלַח לִי! אָכֵן אֲחוֹתִי אָמְרָה לִי לְבִלְתִּי סַפֵּר לָךְ, אֲבָל אֲנִי אֲסַפֶּר לְךָ הַכֹּל.
אַרְגַּן אֲבָל צָרִיךְ תְּחִלָּה לְהַלְקוֹתֵך עַל כְּזָבָיִךְ.
אַחֲרֵי כֵן נִרְאֶה אֵיךְ יִפֹּל דָּבָר.
לוּאִיזוֹן אָבִי, סְלִיחָה! אַרְגַּן לֹא, לֹא! לוּאִיזוֹן אָבִי מַחְמַדִּי, אַל תַּלְקֵנִי.
אַרְגַּן אֲבָל תִּלְקִי.
לוּאִיזוֹן בְּשֵׁם אֱלֹהִים, אָבִי, אַל נָא תַלְקֵנִי.
אַרְגַּן הִנֵּה! הִנֵּה! לוּאִיזוֹן הוֹי, אָבִי, פְּצַעְתַּנִי, חֲדָל! אֲנִי מַתִּי.
אַרְגַּן אַלְלַי! מַה לָּךְ, לוּאִיזוֹן? לוּאִיזוֹן! הוֹי, אֵלִי! לוּאִיזוֹן! אוֹיָה, בִּתִּי, בִּתִּי! הוֹי אָב אֻמְלָל שֶׁכְּמוֹתִי.
בִּתִּי הַיְּקָרָה מֵתָה.
מֶה עָשִׂיתִי אֲנִי הָאֻמְלָל! הוֹי שֵׁבֶט נִבְזֶה, מִיתָה מְשֻׁנָּה עָלֶיךָ! הוֹי, בִּתִּי הָאֲמוּלָה, בִּתִּי הַקְּטַנָּה הָאֲמוּלָה! לוּאִיזוֹן לַ-לַה, אַבָּא, אַל נָא תִבְכֶּה.
אֵינֶנִּי מֵתָה מִיתָה גְמוּרָה! אַרְגַּן עֲרוּמָה שֶׁכְּמוֹתָהּ! הַפַּעַם סָלַחְתִּי לָךְ, וּבִלְבַד שֶׁתְּסַפְּרִי לִי הַכֹּל, דָּבָר לֹא נֶעְדָּר.
לוּאִיזוֹן כֵּן, אַבָּא.
אַרְגַּן אֲבָל, רְאִי, הִשָּׁמְרִי לָךְ, כִּי הִנֵּה אֶצְבַּע קְטַנָּה זוֹ יוֹדַעַת הַכֹּל וְהִיא תֹּאמַר לִי תֵּכֶף אִם אַתְּ מְשַׁקֶּרֶת.
לוּאִיזוֹן אֲבָל אַל תֹּאמַר, אַבָּא, לַאֲחוֹתִי, כִּי סִפַּרְתִּי.
אַרְגַּן לֹא! לֹא! לוּאִיזוֹן כָּך הֲוָא.
כְּשֶׁהָיִיתִי בַּחֲדַר אֲחוֹתִי, וְהִנֵּה נִכְנַס לְחַדְרָהּ אִישׁ צָעִיר.
אַרְגַּן אִם כֵּן? לוּאִיזוֹן שְׁאַלְתִּיו מַה הוּא רוֹצֶה, וְאָמַר, כִּי הוּא הַמּוֹרֶה שֶׁלָּהּ – לְזִמְרָה.
אַרְגַּן  וּבְכֵן? לוּאִיזוֹן אַחֲרֵי כֵן נִכְנְסָה אֲחוֹתִי.
אַרְגַּן וּבְכֵן? לוּאִיזוֹן וְאָמְרָה: "צֵא, צֵא, צֵא! הוֹי, אֵלִי, צֵא! אַתָּה מְבִיאֵנִי לִידֵי יֵאוּשׁ".
אַרְגַּן וּבְכֵן? לוּאִיזוֹן לֹא רָצָה לָצֵאת.
אַרְגַּן מָה אָמַר לָהּ? לוּאִיזוֹן אָמַר לָהּ כַּמָּה וְכַמָּה דְבָרִים.
אַרְגַּן וּמָה אָמַר עוֹד? לוּאִיזוֹן יֵשׁ שֶׁאָמַר זֹאת וְיֵשׁ שֶׁאָמַר זֹאת: כִּי אוֹהֵב הוּא אוֹתָה מְאֹד, וְכִי הִיא הַיָּפָה בָעוֹלָם.
אַרְגַּן וְאַחֲרֵי כֵן? לוּאִיזוֹן וְאַחֲרֵי כֵן כָּרַע לְפָנֶיהָ בֶּרֶךְ.
אַרְגַּן וְאַחֲרֵי כֵן? לוּאִיזוֹן וְאַחֲרֵי כֵן נָשַׁק לְכַף יָדָהּ.
אַרְגַּן וְאַחֵרי כֵן? לוּאִיזוֹן וְאַחֲרֵי כֵן בָּאָה אִמִּי-חוֹרַגְתִּי אֶל הַפֶּתַח, וּבָרָח.
אַרְגַּן וְתוּ לֹא? לוּאִיזוֹן לֹא, אַבָּא.
אַרְגַּן הִנֵּה אֶצְבָּעִי הַקְּטַנָּה מְפַטְפֶּטֶת עוֹד.
אַ-אִ-אַ? כֵּן? אַ, הִנֵּה אֶצְבָּעִי הַקְּטַנָּה אוֹמֶרֶת, כִּי רָאִית עוֹד וְלֹא הִגַּדְתְּ לִי.
לוּאִיזוֹן הוֹי, אָבִי, אֶצְבָּעֲךָ הַקְּטַנָּה כּוֹזָבֶת.
אַרְגַּן רְאִי הִשָּׁמְרִי.
לוּאִיזוֹן לֹא, אַבָּא, אַל תַּאֲמִין לָהּ.
שֶׁקֶר הִיא דוֹבֶרֶת.
בְּנֶאֱמָנוּת.
אַרְגַּן טוֹב, טוֹב! נִרְאֶה.
לְכִי לָךְ וְהִתְבּוֹנְנִי לְכָל דָּבָר.
לֵכִי.
 הוֹי, אֵין עוֹד יְלָדִים בָּעוֹלָם! הוֹי, כַּמָּה הִשְתָּרְגוּ עָלָי, אֵין לִי פְּנַאי לָשִׂים לֵב לְמַחֲלָתִי.
בְּנֶאֱמָנוּת, כַּלְכֵּל לֹא אוּכַל.
בֶּרַלְד מַה שְּׁלוֹמְךָ, אָחִי? אַרְגַּן הוֹי, אָחִי, רַע, רַע מְאֹד! בֶּרַלְד הָא כֵיצַד רַע מְאֹד? אַרְגַּן כֵּן, חָלַשְׁתִּי בְּמִדָּה שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְשַׁעֵר.
בֶּרַלְד צַר לִי מְאֹד.
אַרְגַּן אֵין לִי כֹחַ לְדַבֵּר.
בֶּרַלְד אָחִי, בָּא אֲנִי לְהַצִּיעַ שִׁדּוּךְ בִּשְׁבִיל אַנְגֶ’לִיקָה.
אַרְגַּן אָחִי, אַל תּוֹסֶף לְדַבֵּר לִי עַל אוֹדוֹת רַמָּאִית זוֹ, חֲצוּפָה עַזַּת-פָּנִים.
עוֹד מָחָר אֶסְגְּרֶנָּה בְמִנְזָר.
בֶּרַלְד מַה טּוֹב! מַה יָּגֶל לִבִּי לִרְאוֹת, כִּי בְרִיאוּתְךָ שָׁבָה אֵלֶיךָ קִמְעָה, וְכִי בִקּוּרִי מֵיטִיב לִבְרִיאוּתֶךָ.
וּבְעִנְיָן זֶה עוֹד נָשׁוּב לְדַבֵּר.
הִנְנִי מֵבִיא אִתִּי מַקְהֵלָה שֶׁפָּגַשְׁתִּי בְדַרְכִּי.
הִיא תָפִיג אֵת צַעַרְךָ וְתַהֲפֹךְ מַצַּב רוּחֲךָ לְיוֹתֵר מַקְבִּיל לָעִנְיָנִים שֶׁעָלַי עוֹד לְדַבֵּר אִתָּךְ.
אֵלֶּה הֵמָּה צוֹעֲנִים מִתְחַפְּשִׂים לְמַבְרִים שֶׁמְּרַקְּדִים וְשָׁרִים.
מֻבְטָחְנִי, כִּי יִמְצְאוּ חֵן בְּעֵינֶיךָ וְיִיטַב לְךָ בָּהֶם יוֹתֵר מִבְּסַמָּיו שֶׁל פּוּרְגוֹן הָרוֹפֵא.
הִכָּנְסוּ! אִינְטֶרְמֶדִיָּה שְׁנִיָּה הוֹי, בְּנֵי-הַנְּעוּרִים, יְמֵי אֲבִיבְכֶם עוֹבְרִים, הַיָּמִים הַטּוֹבִים.
הוֹי, בְּנֵי הַנְּעוּרִים, יְמֵי אֲבִיבְכֶם עוֹבְרִים, דְּעוּ חֶמְדַּת-אֲהָבִים! כִּי אֵין בָּעוֹלָם כְּלָל, אֵין קֶסֶם וְכֹחַ אַיִן לִכְבּשׁ הַלֵּב וּלְסַמֵּא עַיִן כִּפְעֻלַּת אַהֲבָה תִּפְעָל.
הוֹי, בְּנֵי הַנְּעוּרִים, יְמֵי אֲבִיבְכֶם עוֹבְרִים, הַיָּמִים הַטּוֹבִים.
הוֹי, בְּנֵי הַנְּעוּרִים, דְּעוּ חֶמְדַּת- אֲהָבִים, עוֹבְרִים חוֹלְפִים רִגְעֵי-דוֹדִים.
הַיֹּפִי עוֹבֵר, הַזְּמָן לוֹ קוֹבֵר, הַזֹּקֶן קָרֵב, הוֹלֵךְ וְגוֹבֵר וּמָחָה מִלֵּב כָּל זֵכֶר רִגְעֵי הַחֵן.
הוֹי, בְּנֵי-הַנְּעוּרִים, יְמֵי הָאָבִיב עוֹבְרִים, הַיָּמִים הַטּוֹבִים.
הוֹי, בְּנֵי הַנְּעוּרִים, יְמֵי אֲבִיבְכֶם עוֹבְרִים, דְּעוּ חֶמְדַּת-אֲהָבִים.
 בִּתְקֹף הָאַהֲבָה עָלֵינוּ, מַה תֹּאמְרוּ אַתֵּן? אֲנַחְנוּ בַּעֲלוּמֵינוּ, הֵן עָצַם מִמֶּנּוּ, כִּי לוֹ הַכֹּחַ וְהַחֵן.
הָאַהֲבָה בִנְעוּרֵינוּ קִסְמָהּ רַב, מְאֹד רָב; אַךְ יִגַּל לְעֵינֵינוּ, וְאֵלָיו תְּשׁוּקָתֵנוּ, אֵיךְ נַעַמְדָה בְּפָנָיו? אוֹמְרִים רַבִּים מְנַדֶּיהָ: הָאַהֲבָה רָעָה חוֹלָה, רַבּוֹת מְאֹד דִּמְעוֹתֶיהָ, וּמַכְאוֹב בִּכְנָפֶיהָ.
אַשְׁרָיו – בָּהּ נַפְשׁוֹ גָעָלָה.
 מַה נָּעִים לֶאֱהֹב בִּימֵי עֲלוּמֵינוּ; אֶת אֲשֶׁר נֶאֱהָב; אֲבָל אִם יְכַזֵּב, מָה רַע גּוֹרָלֵנוּ!  אֲבָל הַבֶּגֶד אֵינֶנּוּ אָסוֹן כְּלָל, אַךְ גָּדוֹל הָאַף, וְנוֹרָא הַצַּעַר, אִם נִקְשְׁרָה נַפְשֵׁנוּ בַּבּוֹגֵד הַנָּעַר.
 וּבְכֵן בַּמֶּה יִבְחַר לִבֵּנוּ הַצָּעִיר? הֲנָקוּט בְּאַהֲבַת זָר וְאַהֲבָה לֹא נָעִיר?  אוֹ אוּלַי נִדְבַּק בָּהּ, וְאִם כִּי פִרְיָהּ מָר?  כֵּן, נֵלְכָה בְאָרְחוֹתֶיהָ אֶל רָגְזָהּ וְאֶל לַהֲבָהּ.
וְתַהְפּוּכוֹתֶיהָ, כִּי עַל צַעַר וְעִנּוּי בּה הֵן יְכַסּוּ מֵאָה מַנְעַמֶּיהָ.
בֶּרַלְד מָה אַתָּה סָבוּר, אָחִי, הַאִם לֹא טוֹב זֶה מִמָּנָה אַחַת שֶׁל קְצִיעָה? אַרְגַּן הם… קְצִיעָה טוֹבָה גַּם הִיא טוֹבָה.
בֶּרַלְד רוֹצֶה אַתָּה לָשִׂיחַ עִמִּי קְצָת? אַרְגַּן חַכֵּה, אָחִי, מְעַט קָט.
כִּרֶגַע אָשׁוּב.
טוּאַנֶטָה אֲבָל, כְּלוּם אֵין אֲדוֹנִי מַעֲלֶה עַל לִבּוֹ, כִּי בְלִי מַטֶּה אֵינוֹ יָכוֹל לָלָכֶת? אַרְגַּן הַצֶּדֶק אִתָּךְ.
טוּאַנֶטָה אַל נָא יַזְנִיחַ, אֲדוֹנִי, אֶת עִנְיָנֶיהָ שֶׁל בַּת-אָחִיו.
בֶּרַלְד אֲנִי אֶעֱשֶׂה כָּל מַה שֶּׁבִּיכָלְתִּי כֵּדי שֶׁתַּגִּיעַ לְמָה שֶׁהִיא רוֹצָה.
טוּאַנֶטָה צָרִיךְ לְבַטֵּל תַּכְלִית בִּטּוּל אוֹתוֹ הַשִּׁדּוּךְ חֲסַר-הַטַּעַם אֲשֶׁר לָקַח לִבּוֹ.
וַאֲנִי סְבוּרָה, מַה טּוֹב הָיָה אִלּוּ יָכֹלְתִי לְהַכְנִיס הַבַּיְתָה אֵיזֶה רוֹפֵא, שֶׁהָיָה מַשְׂנִיא עָלָיו אֶת מַר פּוּרְגוֹן שֶׁלּוֹ.
אוּלָם בְּאֵין אִישׁ כָּזֶה בְּיָדֵינוּ, גָּזַרְתִּי אֹמֶר לְעוֹלֵל עֲלִילוֹת בְּעַצְמִי.
בֶּרַלְד הָא כֵיצַד? טוּאַנֶטָה אֵין זֶה אֶלָּא מַעֲשֵׂה קֻנְדָּס.
הַצְלָחָתִי תִּהְיֶה מְרֻבָּה עַל חָכְמָתִי.
הַנִּיחָה לִי וְאֶעֱשֶׂה.
וְאַתָּה עֲשֵׂה מַה שֶּׁתּוּכַל לַעֲשׂוֹת אָתָּה.
הִנֵּה אֲדוֹנֵנוּ בָא.
בֶּרַלְד רֵאשִׁית-כֹּל, אָחִי, אֲבַקֶּשְׁךָ לִבְלִי הִתְעַבֵּר בִּשְׁעַת שִׂיחָתֵנוּ.
אַרְגַּן כִּדְבָרֶיךָ.
בֶּרַלְד שֵׁנִית, הִנְנִי מְבַקֵּשׁ אוֹתְךָ לַעֲנוֹת עַל כָּל שְׁאֵלוֹתַי לֹא מִתּוֹךְ קָצֶף.
אַרְגַּן כֵּן.
בֶּרַלְד וּלְדַבֵּר בְּקוֹרַת רוּחַ עַל כָּל מַה שֶּׁנְּדַבֵּר.
אַרְגַּן חֵי אֱלֹהִים, כֵּן! לָמָה אַתָּה מַאֲרִיךְ בְּהַקְדָּמָתֶךָ? בֶּרַלְד אָחִי, אַתָּה שֶׁיֶּשׁ לְךָ הוֹן רַב וְאֵין לְךָ אֶלָּא בַת אֶחָת – בַּקְּטַנָּה הַרֵי לַא עַסְקִינָן – מִשּׁוּם מָה אַתָּה רוֹצֶה לְהַכְנִיסָהּ לְמִנְזָר? אַרְגַּן מִשּׁוּם מָה אֲנִי שׂוֹרֵר בְּבֵיתִי לַעֲשׂוֹת כָּל—הַיָּשָׁר בְּעֵינָי? בֶּרַלְד אִשְׁתְּךָ אֵינָהּ פּוֹסֶקֶת מֵהַפְצִיר בְּךָ לְהִפָּטֵר בְּאֹפֶן כָּזֶה מִשְּׁתֵּי בְנוֹתֶיךָ.
אֵינֶנִּי מְפַקְפֵּק, כִּי מִתּוֹךְ אַהֲבָה רַבָּה הָיְתָה שְׂמֵחָה לִרְאוֹת אֶת שְׁתֵּיהֶן נְזִירוֹת אֲדוּקוֹת.
אַרְגַּן הִנֵּה הִגַּעְנוּ עַד כָּאן.
הִנֵּה קֹדֶם לַכֹּל יָדָהּ שֶׁל הָאִשָּׁה הַמִּסְכֵּנָה בְּאֶמְצָע.
הִיא הָאֲשֵׁמָה בְכָל רָע.
כֻּלֵּי עָלִמָא שׂוֹנֵא לָהּ.
בֶּרַלְד לֹא, אָחִי, נַנִּיחַ לָהּ.
הֲרֵי הִיא אִשָּׁה, שֶׁאֵין לָהּ בְּעוֹלָמָהּ אֶלָּא טוֹבָתָה שֶׁל מִשְׁפַּחְתֶּךָ, וְאֵין לָהּ שׁוּם פְּנִיָּה אַחֶרֶת.
וְיֶשׁ לָהּ עֲדִינוּת נִפְלָאָה לְגַבֶּיךָ, וְאַהֲבָתָהּ אֶת בְּנוֹתֶיךָ – אַהֲבָה שֶׁאֵין לְמַעְלָה הֵימֶנָּה.
בָּזֶה אֵין לְפַקְפֵּק כְּלָל וּכְלָל.
בְּעִנְיָן זֶה לֹא נְדַבֵּר שׁוּב; אַךְ נָשׁוּב לְדַבֵּר עַל אוֹדוֹת בִּתֶּךָ.
מָה אַתָּה סָבוּר בִּכְלָל, כְּשֶׁאַתָּה מַשִּׂיא אוֹתָהּ לִבְנוֹ שֶׁל רוֹפֵא? אַרְגַּן סָבוּר אֲנִי לָקַחַת לִי אוֹתוֹ חָתָן שֶׁצָּרִיךְ לִי.
בֶּרַלְד אֲבָל לֹא אוֹתוֹ שֶׁצָּרִיךְ לְבִתֶּךָ.
וְיֵשׁ שִׁדּוּךְ יוֹתֵר מַתְאִים בִּשְׁבִילָהּ.
אַרְגַּן אֶפְשָׁר.
אֲבָל זֶה יוֹתֵר מַתְאִים בִּשְׁבִילִי.
בֶּרַלְד אֲבָל הָאִישׁ, שֶׁהִיא נִשֵּׂאת לוֹ, הֲבִשְׁבִילְךָ אוֹ בִשְׁבִילָהּ תִּנָּשֵׂא לוֹ? אַרְגַּן צָרִיךְ שֶׁיִּהְיֶה בִּשְׁבִילִי וּבִשְׁבִילָהּ.
וְרוֹצֶה אֲנִי לְהַכְנִיס לְתוֹךְ מִשְׁפַּחְתִּי אֲנָשִׁים נְחוּצִים לִי.
בֶּרַלְד אִי מִשּׁוּם זֶה, אִלּוּ הָיְתָה בִתְּךָ הַקְּטַנָּה בּוֹגֶרֶת, הָיִיתָ לוֹקֵחַ לָהּ רוֹקֵּחַ לְאִישׁ? אַרְגַּן וּמַדוּעַ לֹא? בֶּרַלְד כְּלוּם אֶפְשָׁר, שֶׁכָּל יְמֵי חַיֶּיךָ תִּהְיֶה כָרוּךְ אַחֲרֵי רוֹפְאֶיךָ וְרוֹקְחֶיךָ וְתִהְיֶה רוֹצֶה לִהְיוֹת חוֹלֶה עַל אַפָּם וַחֲמָתָם שֶׁל כֻּלֵּי עָלְמָא וְהַטֶּבַע? אַרְגַּן מָה אַתָּה רוֹצֶה לוֹמַר, אָחִי? בֶּרַלְד רוֹצֶה אֲנִי לוֹמַר, שֶׁאֵין אֲנִי יוֹדֵעַ בָּעוֹלָם אָדָם פָּחוֹת חוֹלֶה מִמֶּךָּ.
וְאֵין אֲנִי רוֹצֶה בִשְׁבִילִי בַּרְיוּת גּוּפָא טוֹבָה מִשֶּׁלָּךְ.
וְאֵין לְךָ רְאָיָה יוֹתֵר טוֹבָה שֶׁבְּרִיאוּתְךָ טוֹבָה וְגוּפְךָ אֵיתָן מִזּוֹ, שֶׁעַד הַיּוֹם לֹא עָלָה לְךָ, לַמְרוֹת כָּל עֲמָלְךָ, לְהָרְסוֹ וְעוֹד לֹא מַתָּ מֵעֹצֶר-סַמִּים שֶׁהִלְעִיטוּךָ בָהֶם.
אַרְגַּן אֲבָל, אָחִי, כְּלוּם אֵינְךָ יוֹדֵעַ, שֶׁלּוּלֵא הֵם כְּבָר מַתִּי.
וּמַר פּוּרְגוֹן אוֹמֵר, כִּי לָמוּת אֲנִי נוֹטֶה, אִם לֹא יִדְאַג לִי שְׁלשָׁה יָמִים.
בֶּרַלְד אִם לֹא תִשָּׁמֶר לְךָ, יִדְאַג לְךָ עַד שֶׁיִּשְׁלָחֲךָ לְעוֹלָם אַחֵר.
אַרְגַּן אֲבָל, אָחִי, נְדַבֵּר בְכֹבֶד רֹאשׁ.
אַתָּה אֵינְךָ מַאֲמִין בְּחָכְמַת הָרְפוּאָה? בֶּרַלְד אֵינֶנִּי מַאֲמִין וְאֵינֶנִּי רוֹאֶה כָל צֹרֶךְ לְהַאֲמִין בָּהּ כְּדֵי לְהַצִּיל אֶת נַפְשִׁי.
אַרְגַּן הָא כֵיצַד? אַתָּה אֵינְךָ מַאֲמִין בְּדָבָר, שֶׁכֻּלֵּי עָלְמָא מַסְכִּים לוֹ, וְהָיָה מְכֻבָּד עַל כַּמָּה דוֹרוֹת? בֶּרַלְד מְאֹד מְאֹד רָחַקְתִּי מֵהַאֲמִין בָּזֶה.
וּמוֹצֵא אֲנִי אוֹתָהּ לָאִוֶּלֶת הַגְּדוֹלָה בְיוֹתֵר שֶׁבָּאָדָם.
וְאִם נַבִּיט עַל כָּל הָעִנְיָן בְּעֵינֵי פִילוֹסוֹפִים, אֵין לְךָ צְבִיעוּת גְּדוֹלָה מִזּוֹ, וְאֵין לְךָ דָבָר מְגֻחָךְ יוֹתֵר מִזֶּה, שֶׁאָדָם רוֹצֶה לְטַפֵּל בִּרְפוּאָתוֹ שֶׁל חַבֵרוֹ.
אַרְגַּן מַדּוּעַ זֶה אִי אֶפְשָׁר לוֹ לָאָדָם לְרַפֵּא לַחֲבֵרוֹ? בֶּרַלְד מִשּׁוּם שֶׁקְּפִיצֵי מַגְּנוֹנֵנוּ נִסְתָּרִים מֵעֵינֵינוּ עַד הַיּוֹם, עֵין אָדָם לֹא רָאֲתָה אוֹתָם, וְהַטֶּבַע נָסַךְ עֲלֵיהֶם צָעִיף עָבֶה, וְאֵין לַחְדֹּר בּוֹ.
אַרְגַּן לְדִידָךְ, אֵין הָרוֹפְאִים יוֹדְעִים כְּלוּם? בֶּרַלְד כֵּן, אָחִי.
הֵם יוֹדְעִים יָפֶה אֶת רֻבָּם שֶׁל מִקְצוֹעוֹת הַהַשְׂכָּלָה, מְדַבְּרִים הֵם יָפֶה רוֹמִית, וְיוֹדְעִים לְסַמֵּן בִּיוָנִית כָּל-מִינֵי הַמַּחֲלוֹת, לְתָאֵר אוֹתָן וְלַהֲבִיאָן בְּסֵדֶר; אֲבָל כֵּיצַד לְרַפֵּא אוֹתָן – חָכְמָה זוֹ אֵינָם יוֹדְעִים כְּלָל.
אַרְגַּן מִכָּל מָקוֹם, אָחִי, מֵיטִיבִים הָרוֹפְאִים לָדַעַת יוֹתֵר מִשְּׁאָר הַבְּרִיּוֹת.
בֶּרַלְד יוֹדְעִים הֵם, אָחִי, כָּל מַה שֶּׁאָמַרְתִּי קֹדֶם.
וּבָזֶה אֵין מְרַפְּאִים הַרְבֵּה.
וְכָל הֲדַר חָכְמָתָם, כִּבְיָכוֹל, אֵינוֹ אֶלָּא הֲבָלִים נְפוּחִים וּמְלִיצוֹת רָמוֹת כְּדֵי לָתֵת מִלִּים תַּחַת נִמּוּקִים וְהַבְטָחוֹת תַּחַת מַעֲשִׂים.
אַרְגַּן אֲבָל, אָחִי, יֶשְׁנָם בָּעוֹלָם בְּנֵי-אָדָם חֲכָמִים כָּמוֹךָ וּנְבוֹנִים כָּמוֹךָ, וּכְשֶׁהֵם חוֹלִים וְנוֹפְלִים לְמִשְׁכָּב הֲלֹא יִדְרְשׁוּ בָרוֹפְאִים? בֶּרַלְד מִכָּאן רְאָיָה לְחֻלְשָׁתָם שֶׁל בְּנֵי-אָדָם וְלֹא לַאֲמִתַּת חָכְמָתָם שֶׁל אֵלֶּה.
אַרְגַּן אֲבָל הָרוֹפְאִים צְרִיכִים לְהַאֲמִין בְּחָכְמָתָם, מִפְּנֵי שֶׁהֵם מִשְׁתַּמְשִׁים בָּהּ לְצָרֵכי עַצְמָם? בֶּרַלְד מַשְׁמָע, שֶׁיֵשׁ מֵהֶם הַשְּׁקוּעִים בְּהַבְלֵי הֲמוֹן הָעָם וּמִזֶּה הֵם נֶהֱנִים, וְיֵשׁ מֵהֶם שֶׁנֶּהֱנִים וְאֵינָם שְׁקוּעִים בָּהֶם.
הִנֵּה מַר פּוּרְגוֹן שֶׁלְּךָ לְמָשָׁל, אֵינוֹ מִצְטַיֵּן בְּפִקְחוּת יְתֵרָה.
רוֹפֵא הוּא מִכַּף רַגְלוֹ וְעַד רֹאשׁוֹ.
וּמַאֲמִין הוּא בְמִצְווֹתָיו יוֹתֵר מִשֶּׁהוּא מַאֲמִין בְּכָל רְאָיוֹת חָכְמַת הַמָּתֶמָטִיקָה.
וְאִם יֹאמַר אָדָם לְבָחֳנָן, יַחְשְׁבֶנָּה לוֹ לְחַטָּאת.
אֵינוֹ רוֹאֶה כָל סָתוּם בִּרְפוּאָה, כָּל דָבָר מְעוֹרֵר פִּקְפּוּק, כָּל קשִׁי.
וְהוּא הוֹלֵךְ וּמַקִּיז דָּם וְעוֹשֶׂה הֲדָחוֹת מִתּוֹךְ הִתְלַהֲבוּת שֶׁל מִשְׁפָּט קָדוּם, מִתּוֹךְ קִפָּאוֹן שֶׁל בִּטָּחוֹן, מִתּוֹךְ גַּסּוּתוֹ שֶׁל שֵׂכֶל-טוֹב וּבִינָה וְאֵינוֹ נוֹטֶה יָמִין וּשְׂמֹאל.
אֵין לְהוֹכִיחַ אוֹתוֹ עַל כָּל הָרָעָה שֶׁתִּצְמַח לְאִישׁ מִזֶּה, כִּי מִתּוֹךְ תָּם-לֵב הוּא מַטְרִידָם מִן הָעוֹלָם הַזֶּה.
וּבִשְׁעַת הָרְגוֹ אוֹתְךָ, עוֹשֶׂה הוּא מַה שֶּׁהָיָה עוֹשֶׂה לְאִשְׁתּוֹ וּלְבָנָיו, וְהָיָה עוֹשֶׂה לוֹ לְעַצְמוֹ בִּשְׁעַת הַצֹּרֶךְ.
אַרְגַּן רוֹאֶה אֲנִי מִתּוֹךְ דְבָרֶיךָ, שֶׁיֶּשׁ לְךָ טִינָא בִּלְבָבְךָ כְּנֶגְדּוֹ; אֲבָל נָשׁוּב אֶל עִנְיָנֵנוּ.
מַה יַּעֲשֶׂה אָדָם שֶׁחָלָה? בֶּרַלְד מְאוּמָה לֹא יַעֲשֶׂה.
אַרְגַּן לֹא מְאוּמָה? בֶּרַלְד לֹא מְאוּמָה.
אֵין לוֹ אֶלָּא לִשְׁכַּב בִּמְנוּחָה.
הַטֶּבַע בְּעַצְמוֹ מוֹצִיא אֶת הָאָדָם לְאַט לְאַט מִתּוֹךְ הָעִרְבּוּבְיָה שֶׁנָּפַל בָּהּ.
בֶּהָלָתֵנוּ וְקֹצֶר רוּחֵנוּ – הֵמָּה בְעוֹכְרֵינוּ.
כִּמְעַט כָּל הַבְּרִיוֹת מֵתִים בְּסַמֵּי רְפוּאָתָם וֹלֹא בְמַחֲלָתָם.
אַרְגַּן אֲבָל הֲלֹא תוֹדֶה, אָחִי, כִּי אֶפְשָׁר לַעְזוֹר לוֹ לַטּבַע עַל יְדֵי כַמָּה וְכַמָּה דְבָרִים? בֶּרַלְד מְשַׁעַשְׁעִים נַפְשֵׁנוּ.
עוֹד מִקַּדְמַת דְּנָא נִשְׁרְשׁוּ בְקִרְבֵּנוּ דִּמְיוֹנוֹת כָּזָב.
אָנוּ מַאֳמִינִים בָּהֶם מִשּׁוּם שֶׁהֵם נְעִימִים לָנוּ, וּמִשּׁוּם שֶׁטּוֹב הָיָה אִלּוּ בֶאֱמֶת הָיָה כָךְ.
וְאִם בָּא רוֹפֵא וְאוֹמֵר לְךָ, כִּי יוֹשִׁיעַ לְךָ, יַעְזֹר לְךָ וִיסַיַּע לַטֶּבַע, יַרְחִיק מִמֶּנּוּ כָּל הַמַּזִּיק לוֹ, יִתֶּן לוֹ כָּל הֶחָסֵר לוֹ לְהָקִים הֲרִיסוֹתָיו וְלַהֲבִיאוֹ שֵׁנִית לִידֵי מִלּוּי כָּל תַּפְקִידוֹ, כְּשֶׁהוּא מְסַפֵּר לְךָ, כִּי יְטַהֵר אֶת דָּמֶיךָ, יְשַׁכֵּךְ מֵעֶיךָ וּמֹחֶךָ, יְרַפֵּא אֶת טְחוֹלְךָ הַצָּבֶה וְיָקֵל לְחָזֶךָ, יֵיטִיב לִכְבֵדְךָ, יַאֲמִיץ לִבְּךָ לְהָשִׁיב חֹם גּוּפְךָ כְּקֶדֶם וְשֶׁיֶּשׁ לוֹ רְפוּאוֹת-סְתָרִים כְּדֵי לְהַאֲרִיך חַיֶּיךָ – אֵינוֹ מְסַפֵּר לְךָ אֶלָּא רוֹמָן בְּחָכְמַת הָרְפוּאָה.
וְאִם תָּבֹא לְנַסּוֹת וּלְהִוָּכַח אִם אָמְנָם כָּךְ, וְהִנֵּה אֵין בְּיָדְךָ אֶלָּא חֲלוֹם יָפֶה, וּכְשֶׁאַתָּה נֵעוֹר מִשְּׁנָתְךָ, אֵין בְּיָדְךָ אֶלָּא אִי-הַנְּעִימוּת בִּלְבָד, מִפְּנֵי שֶׁהָיִיתָ מַאֲמִין בּוֹ.
אַרְגַּן כְּלוֹמַר, סָבוּר אַתָּה, שֶׁכָּל הַחָכְמָה שֶׁבָּעוֹלָם בְּרֹאשְׁךָ הִיא; וּכְבָר אַתָּה יוֹדֵעַ יוֹתֵר מִכָּל גְּדוֹלֵי הָרוֹפְאִים שֶׁבְּיָמֵינוּ? בֶּרַלְד אִם נִשְׁפֹּט אֶת רוֹפְאֶיךָ לְפִי דִבְרֵיהֶם וּמַעֲשֵׂיהֶם, שְׁנֵי מִינֵי בְנֵי-אָדָם הֵם; כְּשֶׁאַתָּה שׁוֹמֵעַ אוֹתָם מְדַבִּרים, אֵין בָּעוֹלָם גְּדוֹלִים מֵהֶם, וּכְשֶׁאַתָּה רוֹאֶה אוֹתָם עוֹשִׂים, אֵין בָּעוֹלָם עַמֵּי-הָאָרֶץ כְּמוֹתָם.
אַרְגַּן רוֹאֶה אֲנִי, שֶׁחָכָם גּדוֹל אָתָּה.
מְאֹד הָיִיתִי רוֹצֶה שֶׁיִּהְיֶה פֹה אֶחָד מֵהֶם עָתָּה, כְּדֵי לִסְתּוֹם אֶת טַעֲנוֹתֶיךָ וּלְהַשְׁפִּיל אֶת פִּטְפּוּטֶיךָ.
בֶּרַלְד אֲבָל, אָחִי, אֵין בְּדַעְתִּי לְהִלָּחֵם כְּנֶגֶד חָכְמַת הָרְפוּאָה.
יַאֲמִין כָּל אָדָם בַּמֶּה שֶׁיַּאֲמִין עַצְמוֹ הוּא וְעַל סַכָּנַת נַפְשׁוֹ הוּא.
כָּל מַה שֶּׁאָמַרְתִּי לֹא אָמַרְתִּי אֶלָּא דְבָרִים בֵּינֵינוּ לְבֵין עַצְמֵנוּ.
הָיִיתִי רוֹצֶה לְהוֹצִיאֲךָ קְצָת מִתּוֹךְ טָעוּתְךָ וּכְדֵי לְבַדֵּחַ אֶת דַּעְתְּךָ, לְהַרְאוֹת לְךָ קוֹמֶדִיָּה אַחַת שֶׁל מוֹלְיֶר.
אַרְגַּן חָצוּף הוּא אוֹתוֹ מוֹלְיֶר שֶׁלְּךָ בַּקּוֹמֶדִיּוֹת שֶׁלּוֹ.
וּמוֹצֵא אֲנִי מְגֻחָךְ מְאֹד לָשִׂים לִצְחוֹק אֲנָשִׁים יְשָׁרִים כְּאוֹתָם הָרוֹפְאִים.
בֶּרַלְד לֹא אֶת הָרוֹפְאִים הִצִּיג לִצְחוֹק, אֶלָּא אֶת הַמְּגֻחָךְ שֶׁבָּרְפוּאָה.
אַרְגַּן אָכֵן, לוֹ יָאֶה וְלוֹ נָאֶה לְהוֹצִיא מִשְׁפָּט עַל הָרְפוּאָה, חָצוּף שֶׁכְּמוֹתוֹ, עַז-פָּנִים כָּמוֹהוּ, הוּא יִצְחַק לְמוֹעֶצֶת-רוֹפְאִים, לְסַמֵּי רִפְאוּת, יוֹצִיא לַעַז עַל פָקוּלְטָה תְמִימָה, יַצִּיג לְרַאֲוָה אֲנָשִׁים מְכֻבָּדִים כְּמוֹתָם.
בֶּרַלְד וְאֶת מִי יַצִּיג לְרַאֲוָה אִם לֹא מַעֲמָדוֹת שׁוֹנִים שֶׁל בְּנֵי-אָדָם? כְּלוּם אֵין מַצִּיגִים לְרַאֲוָה בְיָמֵינוּ אֶת הַנְּסִיכִים וְאֶת הַמְּלָכִים, שֶׁגַּם הֵם מִשְׁפַּחְתָּם אֵינָהּ גְּרוּעָה מִמִּשְׁפַּחַת הָרוֹפְאִים? אַרְגַּן לַעֲזָאזֵל! אִלּוּ הָיִיתִי אֲנִי מֵאוֹתָם הָרוֹפְאִים, כִּי אָז נִקַּמְתִּי מִמֶּנּוּ עֵקֶב חֻצְפָּתוֹ.
וְעֵת יֶחֱלֶה, הָיִיתִי נוֹתֵן לוֹ לָמוּת בְּלִי עֶזְרָה.
יֹאמַר מַה שֶּׁיֹּאמַר וְיַעֲשֶׂה מַה שֶּיַּעֲשֶׂה, אֲנִי לֹא הָיִיתִי מַקִּיז לוֹ דָם אַף טִפָּה שֶׁהִיא, לֹא הָיִיתִי נוֹתֵן לוֹ חֹקֶן כָּל-שֶׁהוּא.
וְהָיִיתִי אוֹמֵר לוֹ: לֶךְ לָךְ! לֶךְ לָךְ! לְמַעַן תִּזְכֹּר לְהַבָּא, אֵיךְ חוֹרְצִים לָשׁוֹן לְפָקוּלְטָה.
בֶּרַלְד מְאֹד חָרָה אַפְּךָ בּוֹ.
אַרְגַּן כֵּן, שׁוֹטֶה הוּא, וְאִם הָרוֹפְאִים חֲכָמִים, יַעֲשׂוּ כַּאֲשֶׁר אָמָרְתִּי.
בֶּרַלְד וְהוּא יֶחְכַּם לַעֲשׂוֹת מֵהָרוֹפְאִים, כִּי לֹא יִדְרשׁ בָּהֶם כְּלָל.
אַרְגַּן עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה יֵרַע לוֹ, אִם אֵינֹו דוֹרֵשׁ בָּהֶם.
בֶּרַלְד הֲרֵי הוּא בָא בְנִמּוּקָיו שֶׁלּוֹ.
סָבוּר הוּא, שֶׁאֵין לַעֲשׂוֹת זֹאת אֶלָּא לְאָדָם חָזָק, שֶׁכֹּחוֹ בְמָתְנָיו וְשֶׁיֶּשׁ לוֹ דֵּי גְבוּרָה לַעֲמֹד בִּפְנֵי הָרְפוּאָה וְהַמַּחֲלָה גַּם יָחַד, וְהוּא אֵין לוֹ כֹחַ אֶלָּא כְּדֵי לְהִלָּחֵם בַּמַּחֲלָה בִלְבָד.
אַרְגַּן נִמּוּקָיו שֶׁל טִפֵּשׁ שֶׁכְּמוֹתוֹ! אֲבָל, אָחִי, נֶחְדַּל מִדַּבֵּר עַל אוֹדוֹת אָדָם זֶה, כִּי זֶה מַעֲלֶה אֶת מָרָתִי, וְעָלוּל אַתָּה לְהָבִיא עָלַי שׁוּב מַחֲלָתִי.
בֶּרַלְד בְּחֵפֶץ לֵב, אָחִי.
וּכְדֵי לְשַׁנּוֹת עִנְיַן שִׂיחָתֵנוּ אֹמַר לְךָ, שֶׁאֵין אַתָּה צָרִיךְ לָשִׂים אֶת בִּתְּךָ בְּמִנְזָר עֵקֶב סֵרוּבָהּ זֶה הַקָּטָן.
וּכְדֵי לִבְחוֹר בְּחָתָן, אֵינְךָ צָרִיךְ לְהִשָּׁמַע לְיִצְרֶךָ.
בְּעִנְיָנִים שֶׁכְּמוֹ אֵלֶּה עָלֵינוּ לְהִתְחַשֵּׁב קְצָת גַּם עִם לֵב הַבַּת, כִּי דְבָרִים אֵלֶּה תּוֹצְאוֹתֵיהֶם לְכָל חַיֵּי אָדָם וּבָהֶם תָּלוּי אשֶׁר הַזִּוּוּג.
אַרְגַּן אַ, אַ! בִּרְשׁוּתֶךָ! בֶּרַלְד כְּלוּם מָה? מָה אַתָּה אוֹמֵר לַעֲשׂוֹת? אַרְגַּן לִקְלֹט אוֹתוֹ חֹקֶן קָטָן.
זֶה לֹא יִמָּשֵׁךְ.
בֶּרַלְד צְחוֹק אַתָּה עוֹשֶׂה.
כְּלוּם אִי אֶפְשָׁר לְךָ רֶגַע בְּלִי סַמִּים וּבְלִי חֹקֶן? דְּחֵה זֹאת לְפַעַם אַחֶרֶת וְנוּחָה לְּךָ רָגַע.
אַרְגַּן מַר פְלֵירַן, הַיּוֹם בָּעֶרֶב אוֹ מָחָר בַּבֹּקֶר? מַר פְלֵירַן מַה לְּךָ, אֲדוֹנִי, כִּי אַתָּה בָא וּמִתְקוֹמֵם כְּנֶגֶד מִצְוַת הָרוֹפֵא וּמַפְרִיעַ אֶת אֲדוֹנִי מִקַּבֵּל חֹקֶן? אָדָם מְשֻׁנֶּה הִנְּךָ, שֶׁכָּך אַתָּה מֵעֵז.
בֶּרַלְד כַּלֶּךְ לָך, אֲדוֹנִי! תֵּכֶף וּמִיָּד יֵשׁ לְהַכִּיר, כִּי אֵינְךָ רָגִיל לְדַבֵּר בִּפְנֵי גְדוֹלִים.
מַר פְלֵירַן אָסוּר לְהָתֵל כָּךְ בִּרְפוּאוֹת וּלְאַבֵּד אֶת עִתּוֹתָי.
לֹא בָאתִי לְכָאן אֶלָּא כִּי חָזְקָה עָלַי מִצְוַת הָרוֹפֵא.
אֵלֵךְ וַאֲסַפֵּר לְמַר פּוּרְגוֹן, שֶׁבָּאִים וּמַפְרִיעִים אוֹתִי מֵעֲשׂוֹת מִצְוָתוֹ וּמִמַּלֵּא תַפְקִידוֹ.
עוֹד תִּרְאֶה, תִּרְאֶה… אַרְגַּן בְּעֶטְיְךָ, אָחִי, יִקְרֶה פֹה אָסוֹן.
בֶּרַלְד אוֹתוֹ אָסוֹן גָּדוֹל שֶׁלֹּא לְקַבֵּל חֹקֶן כְּמִצְוַת מַר פּוּרְגוֹן! וְשׁוּב, אָחִי, כְּלוּם אֶפְשָר הַדָּבָר, שֶׁאֵין בָּעוֹלָם שׁוּם תַּחְבּוּלָה לְרַפֵּא לְךָ מִמַּחֲלַת הָרוֹפְאִים, וְאַתָּה אוֹמֵר לְהִטָּמֵן כָּל יָמֶיךָ בְּתוֹךְ פִּתְקֵיהֶם? אַרְגַּן אֲבָל, אָחִי, מְדַבֵּר אַתָּה, כְּדַבֵּר אָדָם בָּרִיא.
וְאִלּוּ הָיִיתָ בִמְקוֹמִי, כִּי אָז אַחֶרֶת דִּבַּרְתָּ.
מַה נָּקֵל לְסַפֵּר בִּגְנוּתָם שֶׁל רוֹפְאִים כְּשֶׁהָאָדָם בָּרִיא.
בֶּרַלְד וְאַתָּה מֶה חָסָרְתָּ? אַרְגַּן אַתָה מַקְנִיטֵנִי.
לְוַאי וְהָיִיתָ תַחְתַּי וָהיִיתִי רוֹאֶה, כֵּיצַד הָיִיתָ מַרְבֶּה לְפַטְפֵּט.
אַ, הִנֵּה מַר פּוּרְגוֹן.
מַר פּוּרְגוֹן חֲדָשׁוֹת נָאוֹת שָׁמַעְתִּי בְּפֶתַח הַבָּיִת! לְמִצְווֹתַי לוֹעֲגִים וְאֵין רוֹצִים לְקַבֵּל אֶת הַסַּמִּים שֶׁנָּתָתִּי.
אַרְגַּן אֲדוֹנִי, אֵין זֶה… מַר פּוּרְגוֹן עַזּוּת פָּנִים, מֶרֶד לֹא נִשְׁמַע כָּמֹהוּ! אֲשֶׁר יִמְרֹד חוֹלֶה בְּרוֹפְאוֹ! טוּאַנֶטָה נוֹרָא! אָיֹם! מַר פּוּרְגוֹן חֹקֶן אֲשֶׁר אֲנִי בְעַצְמִי הוֹאַלְתִי לַהֲכִינוֹ… אַרְגַּן לֹא אֲנִי… מַר פּוּרְגוֹן הִמְצֵאתִיו וַעֲרַכְתִּי לְפִי כָל חֻקֵּי הָאֻמָּנוּת… טוּאַנֶטָה עָוֶל! מַר פּוּרְגוֹן וְצָרִיךְ הָיָה לִפְעֹל פְּעֻלָה נִמְרָצָה בְּתוֹךְ הַמֵּעָיִם… אַרְגַּן אָחִי הוּא… מַר פּוּרְגוֹן לְשַׁלְּחוֹ בְּבוּז!… אַרְגַּן אָחִי הוּא… מַר פּוּרְגוֹן מַעֲשִׂים אֲשֶׁר לֹא יֵעָשׂוּ! טוּאַנֶטָה אֱמֶת וְיַצִּיב! מַר פּוּרְגוֹן הִתְנַקְּשׁוּת אֲיֻמָּה בְּחָכְמַת הָרְפוּאָה! ארג הוּא הָאָשֵׁם… מַר פּוּרְגוֹן חֵטְא laese facultatis, שֶׁאֵין כִּפּוּרִים לוֹ.
טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי צָדַק.
מַר פּוּרְגוֹן לֶהֱוֵי יָדוּעַ לַאֲדוֹנִי, שֶׁאֵין לִי כָּל מַגָּע וּמַשָּׂא עִמּוֹ! אַרְגַּן הַרֵי זֶה אָחִי… מַר פּוּרְגוֹן אֵין אֲנִי רוֹצֶה לְהִתְחַתֵּן בּוֹ! טוּאַנֶטָה טוֹב יַעֲשֶׂה אֲדוֹנִי.
מַר פּוּרְגוֹן וּכְדֵי לְהָפֵר אִתְּךָ כָּלָה אֶת בְּרִיתִי, הִנְנִי קוֹרֵעַ אֶת שְׁטַר-הַמַּתָּנָה לְבֶן-אָחִי, שֶׁנָּתַתִּי לוֹ בִּזְכוּת שִׁדּוּךְ זה.
אַרְגַּן אָחִי הוּא הָאָשֵׁם בְּכָל הָרָעָה.
מַר פּוּרְגוֹן לָבוּז לְחָקְנִי שֶׁלִּי! אַרְגַּן הֲשִׁיבֶנּוּ וְאֶקָּחֵנּוּ.
מַר פּוּרְגוֹן כִּמְעַט וְהָיִיתִי פוֹדֶה אוֹתְךָ מִכָּל רָע.
טוּאַנֶטָה אֵינֶנּוּ רָאוּי לְכָךְ.
מַר פּוּרְגוֹן אָמַרְתִּי לְטַהֵר אֶת גּוּפְךָ וּלְהוֹצִיא אֶת כָּל הַמִּיצִים הָרָעִים עַד כַּלּוֹתָם מִקִּרְבֶּךָ.
אַרְגַּן אַלְלַי לִי, אָחִי! מַר פּוּרְגוֹן עוֹד כְּמִתְּרֵיסַר אָסוּתוֹת וְהָיִיתָ נָקִי תַכְלִית נְקִיּוּת! טוּאַנֶטָה אֵינֶנּוּ כְדַאי, כִּי תִדְאַג לוֹ.
מַר פּוּרְגוֹן וּמִפְּנֵי שֶׁלֹּא רָצִיתָ לְהֵרָפֵא עַל יָדִי… אַרְגַּן לֹא בִי הָאָשָׁם… מַר פּוּרְגוֹן וּמִפְּנֵי שֶׁהִתְרַחַקְתָּ וְלֹא שָׁמַעְתָּ בְּקוֹלוֹ שֶׁל רוֹפֵא, כַּחוֹבָה לְכָל אָדָם… טוּאַנֶטָה נָקוֹם תִּנָּקֵם בּוֹ! מַר פּוּרְגוֹן וּמִפְּנֵי מִרְדְּךָ בָאָסוּתוֹת שֶׁצִּוִּיתִי לָקַחַת… אַרְגַּן אֲבָל, כְּלָל וּכְלָל לֹא! מַר פּוּרְגוֹן לֶהֱוֵי יָדוּעַ לְךָ, שֶׁאֲנִי זוֹנֵחַ אוֹתְךָ לִנְפֹּל בְּיַד רֹעַ-מִזְגְּךָ, קִלְקוּל מֵעֶיךָ, מָשְׁחַת-דָּמֶיךָ, חֲרִיפוּת מָרָתְךָ וְכִיחַ מִיצֶיךָ! טוּאַנֶטָה כָּךְ נָאֶה לוֹ וְכָךְ יָאֶה לוֹ! אַרְגַּן אֲהָהּ, אֵלִי שֶׁבַּשָּׁמָיִם! מַר פּוּרְגוֹן וְהַלְוַאי וּבְעוֹד יָמִים אַרְבָּעָה תִּהְיֶה בְמַצָּב אֲשֶׁר לֹא יֵרָפֵא.
אַרְגַּן הוֹי, יֶהֱמוּ נָא עָלַי רַחֲמֶיךָ! מַר פּוּרְגוֹן וְחָלִיתָ, וְהָיְתָה בְךָ הַבְּרָדִפֶּפְּסִיָּה! אַרְגַּן אֲדוֹנִי פּוּרְגוֹן! מַר פּוּרְגוֹן וְנָפַלְתָּ מִן הַבְּרָדִיפֶּפְּסִיָּה בִּידֵי הַדִּיסְפֶּפְּצִיָּה! אַרְגַּן אֲדוֹנִי פּוּרְגוֹן! מַר פּוּרְגוֹן מִן הַדִּסְפֶּפְּצִיָּה אֶל הָאַפֶּפְּסִיָּה! אַרְגַּן אֲדוֹנִי פּוּרְגוֹן! מַר פּוּרְגוֹן מִן הָאַפֶּפְּסִיָּה אֶל הַלִּיאֶנְטֵרִיָּה! אַרְגַּן אֲדוֹנִי פּוּרְגוֹן! מַר פּוּרְגוֹן מִן הַלִּיאֶנְטֵרִיָּה אֶל הַדִּיסֶנְטֵרִיָּה! אַרְגַּן אֲדוֹנִי פּוּרְגוֹן! מַר פּוּרְגוֹן מִן הַדִּיסֶנְטֵרִיָּה אֶל הַהִידְרוֹפִיסִיָּה! אַרְגַּן אֲדוֹנִי פּוּרְגוֹן! מַר פּוּרְגוֹן מִן הַהִידְרוֹפִיסִיָּה אל הָאַגוֹנִיָּה, אֲשֶׁר שָׁמָּה תְּנַהֶגְךָ אִוַּלְתֶּךָ.
אַרְגַּן אַלְלַי, אֵלִי, אֲנִי מַתִּי… אֲבָל, אָחִי, אַתָּה עֲכַרְתָּנִי! בֶּרַלְד כְּלוּם מַה לָּךְ? אַרְגַּן אֵינֶנִּי יָכוֹל נְשׂוֹא יוֹתֵר, חָשׁ אֲנִי כְבָר אֶת חָכְמַת הָרְפוּאָה מִתְנַקֶּמֶת בִי.
בֶּרַלְד חֵי נַפְשִׁי, אָחִי, כִּי דַעְתְּךָ נִטְרָפָה.
מְאֹד הָיִיתִי רוֹצֶה, שֶׁלֹא יִרְאֲךָ זָר עוֹשֶׂה מַעֲשֶׂיךָ אֵלֶּה.
הִתְאוֹשֵׁשׁ נָא, שׁוּבָה לִמְנוּחָתְךָ, וְאַל יִשְׁלֹט בְּךָ כֹּחַ דִּמְיוֹנֶךָ.
אַרְגַּן הֲשָׁמַעְתָּ, אָחִי, בְּכַמָּה חֳלָאִים רָעִים אִיֵּם עָלָי? בֶּרַלְד טִפֵּשׁ שֶׁכְּמוֹתֶךָ! אַרְגַּן אוֹמֵר הוּא, כִּי בְעוֹד אַרְבָּעָה יָמִים מַחֲלָתִי תְּמָאֵן לְהֵרָפֵא.
בֶּרַלְד וְאִם יֹאמַר, כְּלוּם צָרִיך כִּי כָך יִהְיֶה? כְּלוּם דִּבְרֵי נְבוּאָה בְּפִיו? כָּל הַשּׁוֹמֵעַ דְּבָרֶיךָ יֹאמַר, שֶׁבִּידֵי פּוּרְגוֹן פְּתִיל חַיֶּיךָ, וּבְיָדָיו לְהַאֲרִיךְ יָמֶיךָ וּלְקַצְּרָם, וְלוֹ נִתְּנָה רְשׁוּת לַעֲשׂוֹת כַּטּוֹב בְּעֵינָיו.
הַרְהֶר נָא, כִּי מְקוֹר חַיֶּיךָ בְּיָדֶיךָ אָתָּה, וְכָל חֲרוֹן אַפּוֹ הַגָּדוֹל שֶׁל מַר פּוּרְגוֹן אֵין בְּכֹחוֹ לַהֲמִיתֶךָ, כְּשֵׁם שֶׁכָּל סַמֵּי-הָרְפוּאָה שֶׁלּוֹ אֵינָם יְכוֹלִים לְהַאֲרִיךְ יָמֶיךָ.
הִנֵּה יֵשׁ בְּיָדְךָ אֲמַתְלָא, לִכְשֶׁתִּרְצֶה, לְהָסִיר מִבֵּיתְךָ אֶת כָּל הָרוֹפְאִים.
וְאוּלָם אִם אַתָּה כָּךְ נוֹצָרְתָּ, שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְךָ בְלִי רוֹפֵא, לֹא יִקְשֶׁה מִמְּךָ לִמְצֹא אַחֵר תַּחְתָּיו, שֶׁיִּהְיֶה לְךָ פָּחוֹת מְסֻכָּן מִמֶּנּוּ.
אַרְגַּן אֲבָל, אָחִי, הַלָּה יוֹדֵעַ מִזְגִּי כֻלּוֹ, כֵּיצַד צָרִיךְ לְנַהֵל אוֹתוֹ.
בֶּרַלְד אָנוּס אֲנַי לְהוֹדוֹת, כִּי תוֹעֶה כְמוֹתְךָ לֹא רָאִיתִי מֵעוֹלָם, וְאַתָּה רוֹאֶה כָל דָּבָר בְאֹפֶן מוּזָר.
טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי, הִנֵּה רוֹפֵא רוֹצֶה לִרְאוֹתֶךָ.
אַרְגַּן אֵיזֶה רוֹפֵא? טוּאַנֶטָה רוֹפֵא שֶׁל חָכְמַת הָרְפוּאָה.
אַרְגַּן שׁוֹאֵל אֲנִי אוֹתָךְ, מִי הוּא? טוּאַנֶטָה אֵינִי מַכִּירָה בּוֹ, אֶלָּא דּוֹמֶה הוּא לִי כְּטִפַּת מַיִם זוֹ לַחֲבֶרְתָּהּ, וְאִלּוּ לֹא הָיִיתִי בְטוּחָה, כִּי אִמִּי כְשֵׁרָה, הָיִיתִי אוֹמֶרֶת: אָחִי הוּא, שֶׁנָּתְנָה לִי אַחַר פְּטִירָתוֹ שֶׁל אַבָּא.
אַרְגַּן יִכָּנֵס.
בֶּרַלְד הַכֹּל כִּרְצוֹנֶךָ.
רוֹפֵא אֶחָד עֲזָבְךָ – בָּא הַשֵּׁנִי לְמַלֵּא מְקוֹמוֹ.
אַרְגַּן מִתְיָרֵא אֲנִי שֶׁבְּעֶטְיְךָ קָרָה אֵיזֶה אָסוֹן.
בֶּרַלְד שׁוּב אַתָּה בָא בְשֶׁלָּךְ! אֲבָל חֲדָל.
אַרְגַּן רוֹאֶה אַתָּה, כָּל אוֹתָן הַמַּחֲלוֹת שֶׁלֹא יָדַעְתִּי מַכְבִּידוֹת עַל לִבִי.
כָּל אוֹתָן… טוּאַנֶטָה בִּרְשׁוּת אֲדוֹנִי אֲבַקְּרֶנּוּ, כְּדֵי לְהַצִּיעַ לְמַר אֶת עַצְמִי לְשָׁרֵת אוֹתוֹ בְּכָל הַקָּזַת דָּם וְכָל חֹקֶן שֶׁהוּא צָרִיךְ לָהֶם.
אַרְגַּן אֲסִיר תּוֹדָה אֲנִי לְךָ, אֲדוֹנִי.
 חֵי נַפְשִׁי, אֵין זֶה אֶלָּא טוּאַנֶטָה בְּעַצְמָהּ.
טוּאַנֶטָה אֲדוֹנִי, סְלַח לִי, שָׁכַחְתִּי לְצַוּוֹת דָּבָר לִמְשָׁרְתִי.
תֵּכֶף וּמִיָּד אֲנִי שָׁב.
אַרְגַּן כְּלוּם לֹא הָיִיתָ אוֹמֵר, כִּי טוּאַנֶטָה הִיא? בֶּרַלְד אָמְנָם וְאָמְנָם, מְאֹד דּוֹמֶה הוּא לָהּ.
אוּלָם זוֹ לֹא הַפַּעַם הָרִאשׁוֹנָה, שֶׁאָנוּ רוֹאִים דָּבָר מֵעֵין זֶה, וְכַמָּה וְכַמָּה פְּעָמִים דְּבָרִים מֵעֵין אֵלֶּה נִשְׁנִים וְחוֹזְרִים.
אַרְגַּן אֲנִי, תָּמֵהַּ אֲנִי… טוּאַנֶטָה הִנְנִי לִפְקֻדָּתְך, אֲדוֹנִי.
אַרְגַּן הָא כֵיצַד? טוּאַנֶטָה כְּלוּם לֹא קָרָא לִי אֲדוֹנִי? אַרְגַּן אָנִי? לֹא! טוּאַנֶטָה אֵין זֶה כִּי אָזְנַי הִטְעוּנִי.
אַרְגַּן חַכִּי רֶגַע וְתִרְאִי, מַה דּוֹמֶה לָךְ אוֹתוֹ רוֹפֵא.
טוּאַנֶטָה כֵּן, נָכוֹן הַדָּבָר! דָּבָר לִי שָׁם.
רְאִיתִיו דַּי וְהוֹתֵר.
אַרְגַּן לוּלֵא רָאִיתִי אֶת שְׁנֵיהֶם, הָיִיתִי אוֹמֵר אֶחָד הוּא.
בֶּרַלְד בִּסְפָרִים קָרָאתִי דְּבָרִים מַתְמִיהִים כְּגוֹן אֵלֶּה בְּעִנְיַן הִדַּמּוֹת אִישׁ לְאִישׁ; וּכְמוֹתָם רָאִינוּ גַם בְּיָמֵינוּ וְכֻלֵּי עָלְמָא הָיָה טוֹעֶה.
אַרְגַּן הַפַּעַם הָיִיתִי טוֹעֶה גַּם אֲנִי, וְגַם הָיִיתִי נִשְׁבָּע, כִּי אֵינוֹ אֶלָּא הִיא.
טוּאַנֶטָה יִסְלַח לִי, אֲדוֹנִי, כְּרֹב חַסְדוֹ.
אַרְגַּן פִּלְאֵי פְלָאִים! טוּאַנֶטָה אַל תִּתְרָעֵם, כִּי רָצִיתִי לִרְאוֹת פְּנֵי חוֹלֶה מְצֻיָּן כְּמוֹתוֹ; שִׁמְךָ נוֹדָע לְמֶרְחַקִּים, וּבְעֶטְיוֹ הִרְשֵׁיתִי לִי מַה שֶּׁהִרְשֵׁיתִי.
אַרְגַּן הִנְנִי לְשָׁרֶתְךָ, אֲדוֹנִי.
טוּאַנֶטָה רוֹאֶה אֲנִי, שֶׁאֲדוֹנִי אֵינוֹ גוֹרֵעַ עֵינָיו מִמֶּנִּי.
בֶּן כַּמָּה אֲנִי לְפִי דַעְתּוֹ? אַרְגַּן סָבוּר אֲנִי, כִי מַר בֶּן עֶשֶׂרִים וָשֵׁשׁ אוֹ בֶּן עֶשְׂרִים וָשֶׁבַע.
טוּאַנֶטָה חַ-חַ-חַ! בֶּן תִּשְׁעִים אָנִי.
אַרְגַּן בֶּן תִּשְׁעִים?  כֵּן, רוֹאֶה מַר, זוֹ הִיא פְעֻלַּת סַמֵּי-הַסְּתָרִים הַיְּדוּעִים לִי, שֶׁהֵמָּה שְׁמָרוּנִי עַד הַיּוֹם רַעֲנָן וְחָזָק כִּהְיוֹתִי עָתָּה.
אַרְגַּן חֵי נַפְשִׁי, זֶהוּ יָשִׁישׁ יָפֶה וְצָעִיר לְגַבֵּי בֶּן תִּשְׁעִים.
טוּאַנֶטָה רוֹפֵא נוֹסֵעַ אֲנִי, הַהוֹלֵךְ מִמָּקוֹם לִמָקוֹם, מֵעִיר לְעִיר, מִפֶּלֶךְ לְפֶלֶךְ, מִמְּדִינָה לִמְדִינָה, בִּשְׁבִיל חוֹלִים רְאוּיִים לְחָכְמָתִי, כְּדֵי לִמְצֹא חוֹלִים רְאוּיִים שֶׁאֶדְאַג לָמוֹ, שֶׁיִּהְיֶה כְדַאי לְנַסּוֹת לָהֶם בַּסּוֹדוֹת הַגְּדוֹלִים וְהַיָּפִים שֶׁמָּצָאתִי בְּחָכְמַת הָרְפוּאָה.
בָּז אֲנִי לְכָל אוֹתָם חֳלָאֵי יוֹם יוֹם, אוֹתָן קְטַנּוֹת מֵעֵין רֶבְמַתִּיקוֹת, אוֹ מַחֲלוֹת נוֹזְלִים, אוֹתָם מִינֵי קַדַּחַת-קְטַנָּה; רוֹצֶה אֲנִי בָחֳלָאִים שֶׁיֶּשׁ בָּהֶם מַמָּשׁ: קַדַּחַת מַמְאֶרֶת, דַּלֶּקֶת הַמֹּחַ, קַּדַחַת שֶׁל אַסְכָּרָה כִדְבָעֵי, דָּבָר שֶׁיֶּשׁ בּוֹ מַמָּשׁ, הִידְרוֹפִיקוֹן עוֹמֵד וּמִתְפַּתֵּחַ, מְחוֹשֵׁי צֵלָע כִּדְבָעֵי עִם דַּלֶּקֶת בֶּחָזֶה.
בָּאֵלֶּה אֲנִי מוֹצֵא קוֹרַת-רוּחַ, פֹּה אֲנִי מוֹצֵא מָקוֹם לְנַצֵּחַ בּוֹ, וְרוֹצֶה הָיִיתִי שֶׁאֲדוֹנִי יֶחֱלֶה בְּכָל הַמַּחֲלוֹת הָאֵלֶּה וְכָל הָרוֹפְאִים יַעַזְבוּהוּ וְיֹאמַר נוֹאָשׁ וְיֵט לָמוּת, כְּדֵי שֶׁאוּכַל לְהַרְאוֹת לוֹ מַה טּוֹבוֹת רְפוּאוֹתַי וּלְהַרְאוֹת לוֹ מָה אֵחַד לְשָׁרְתוֹ.
אַרְגַּן אֲסִיר תּוֹדָה אֲנִי לַאֲדוֹנִי בְּעַד כָּל הַטּוֹב שֶׁאֲדוֹנִי רָחַשׁ לִי.
טוּאַנֶטָה יַרְאֶה לִי אֲדוֹנִי אֶת דָּפְקוֹ.
אֲבָל יִדְפֹּק הַלָּה כְּמוֹ שֶׁצָּרִיךְ, הִנְנִי עָלֶיךָ וְדָפַקְתָּ, כְּמוֹ שֶׁאֲנִי מְצַוֶּה לָךְ.
דֹּפֶק זֶה מֵעֵז פָּנָיו.
רוֹאֶה אֲנִי, שֶׁאֵינוֹ יוֹדֵעַ עֲדַיִן אוֹתִי.
מִי הוּא רוֹפְאֶךָ? אַרְגַּן מַר פּוּרְגוֹן.
טוּאַנֶטָה הַלָּה אֵינוֹ רָשׁוּם אֶצְלִי בַּסֵּפֶר בֵּין הָרוֹפְאִים הַגְּדוֹלִים.
אֵיזוֹ מַחֲלָה חָלָה אֲדוֹנִי לְפִי דְבָרָיו שֶׁל זֶה? אַרְגַּן אוֹמֵר הוּא, כִּי חָלִיתִי בְּמַחֲלַת הַכָּבֵד.
וַאֲחֵרִים אוֹמְרִים, כִּי חוֹלֵה-טְחוֹל אָנִי.
טוּאַנֶטָה גַּם אֵלֶּה וְגַם אֵלֶּה הֶדְיוֹטוֹת.
חוֹלֵה-רֵאָה אָתָּה.
אַרְגַּן חוֹלֵה-רֵאָה? טוּאַנֶטָה כֵּן, מָה אַתָּה חָשׁ? אַרְגַּן יֵשׁ שֶׁאֲנִי חָשׁ בְּרֹאשִׁי.
טוּאַנֶטָה נָכוֹן הַדָּבָר – חוֹלֵה-רֵאָה.
אַרְגַּן יֵשׁ שֶׁאֲנִי רוֹאֶה צָעִיף פָּרוּשׁ לִפְנֵי עֵינָי.
טוּאַנֶטָה חוֹלֵה-רֵאָה.
אַרְגַּן יֵשׁ שֶׁאֲנִי חָש עֲיֵפוּת בְּכָל אֵבָרָי.
טוּאַנֶטָה חוֹלֵה-רֵאָה.
אַרְגַּן וּלְעִתִּים יֵשׁ לִי מֵחוֹשׁ בְּבִטְנִי מֵעֵין קֹלֶס.
טוּאַנֶטָה חוֹלֵה-רֵאָה.
תַּאֲוַת אֲכִילָה יֵשׁ לָךְ? אַרְגַּן כֵּן, יֶשְׁנָּה.
טוּאַנֶטָה חוֹלֵה-רֵאָה.
אוֹהֵב אֲדוֹנִי לִשְׁתּוֹת מְעַט יָיִן? אַרְגַּן כֵּן, אֲדוֹנִי.
טוּאַנֶטָה חוֹלֵה-רֵאָה.
וְתֵכֶף לְאַחַר אֲכִילָה תַּחֲטָפָך מְעַט שֵׁנָה, וְאַתָּה חוֹמֵד לִישֹׁן קְצָת? אַרְגַּן כֵּן, אֲדוֹנִי.
טוּאַנֶטָה חוֹלֵה-רֵאָה! חוֹלֵה-רֵאָה! אֲנִי אוֹמֵר.
מַה צִּוָּה רוֹפַאֲךָ לֶאֱכוֹל? אַרְגַּן צִוָּה לִי לֶאֱכֹל מָרָק.
טוּאַנֶטָה הֶדְיוֹט! אַרְגַּן בְּשַׂר עוֹף.
טוּאַנֶטָה הֶדְיוֹט! אַרְגַּן בְּשַׂר עֵגֶל.
טוּאַנֶטָה הֶדְיוֹט! אַרְגַּן מְרַק בָּשָׂר.
טוּאַנֶטָה הֶדְיוֹט! אַרְגַּן בֵּיצִים בְּנוֹת יוֹמָן.
טוּאַנֶטָה הֶדְיוֹט! אַרְגַּן וּבָעֶרֶב שְׁזִיפִים מְבֻשָּׁלִים, כְּדֵי לְהָקֵל עַל הַבָּטֶן.
טוּאַנֶטָה הֶדְיוֹט! אַרְגַּן וּבְיוֹתֵר לִשְׁתּוֹת יֵינִי מָזוּג כַּהֲלָכָה.
טוּאַנֶטָה Ignorantus, ignoranta, ignorantum! צָרִיךְ אַתָּה לִשְׁתּוֹת יֵינְךָ בְּלִי מָיִם, דָּמֶיךָ מְעָטִּים, וּכְדֵי לְהַרְבּוֹת אוֹתָם צָרִיךְ אֲדוֹנִי לֶאֱכֹל בְּשַׂר שׁוֹר, נֵתַח טוֹב וְגָדוֹל, מִבְּשַׂר חֲזִיר נֵתַח טוֹב וְגָדוֹל, גְּבִינָה טוֹבָה מֵהוֹלַנְדְּ, דַּיְסָה וָאֹרֶז, עַרְמוֹנִים וּבָצֵק.
בְּקִצוּר, כָּל דָּבָר מְהַדֵּק וּמַדְבִּיק.
רוֹפְאוֹ שֶׁל מַר – טִפֵּשׁ גָּמוּר.
הִנְנִי שׁוֹלֵחַ לְךָ אֶחָד מֵחֲנִיכַי וּבִזְמַן מִן הַזְּמַנִים אָבֹא בְעַצְמִי וַאֲבַקְּרֶנּוּ בִּהְיוֹתִי בָעִיר.
אַרְגַּן אֲסִיר תּוֹדָה אֲנִי לַאֲדוֹנִי.
טוּאַנֶטָה אֲבָל, שֵד מִשַּׁחַת! זְרוֹעַ זוֹ לָמָּה לוֹ? אַרְגַּן מָה אֲדוֹנִי סָבוּר? טוּאַנֶטָה לוּ הָיִיתִי תַּחַת אֲדוֹנִי, הָיִיתִי מַתִּיז אוֹתָהּ תֵּכֶף וּמִיָּד.
אַרְגַּן עַל שׁוּם מָה? טוּאַנֶטָה כְּלוּם אֵין אֲדוֹנִי רוֹאֶה, כִּי הִיא לוֹקַחַת לָהּ מִמְּזוֹנוֹתָיו וְאֵינָהּ נוֹתֶנֶת לְצַד זֶה לֵהָנוֹת מֵהֶם? אַרְגַּן כֵּן, אֲבָל זְרוֹעִי נְחוּצָה לִי.
טוּאַנֶטָה וְגַם עֵין-יָמִין יֵשׁ לוֹמַר, אִלּוּ הָיִיתִי תַחְתָּיו הָיִיתִי מַנֵּקר אוֹתָה.
אַרְגַּן לְנַקֵּר עֵינִי? טוּאַנֶטָה כְּלוּם אֵין אֲדוֹנִי רוֹאֶה, שֶׁהִיא מַזִּיקָה לַשְּׁנִיָּה? לוֹקַחַת מִמֶּנֶּה מְזוֹנוֹתֶיהָ! יַאֲמִין לִי אֲדוֹנִי וִימַהֵר לְנַקֵּר אוֹתָה, וְיֵיטֵב לִרְאוֹת בְּעַיִן שְׂמָאלִית.
אַרְגַּן אֵין הַשָּׁעָה דּוֹחָקֶת.
טוּאַנֶטָה שָׁלוֹם! צַר לִי לְעָזְבֶךָּ; אֲבָל צָרִיךְ אֲנִי לְהִשְׁתַּתֵּף בְּמוֹעָצָה אַחַת בִּשְׁבִיל חוֹלֶה אֶחָד שֶׁמֵּת תְּמוֹל.
אַרְגַּן בִּשְׁבִיל חוֹלֶה אֶחָד שֶׁמֵּת תְּמוֹל? טוּאַנֶטָה לִמְצֹא מַה שֶׁצָּרִיךְ הָיָה לַעֲשׂוֹת לוֹ כְּדֵי שֶׁיֵּרָפֵא.
לְהִתְרָאוֹת! בֶּרַלְד אָכֵן זֶה הוּא רוֹפֵא מֻמְחֶה! אַרְגַּן כֵּן, אֶלָּא שֶׁהוּא קָצת מַרְחִיק לָלֶכֶת! בֶּרַלְד כָּל גְּדוֹלֵי הָרוֹפְאִים נוֹהֲגִים כָּךְ.
אַרְגַּן לְהַתִּיז לִי זְרוֹעַ וּלְנַקֵּר עַיִן אַחַת בִּשְׁבִיל שֶׁיִּיטַב לַשְּׁנִיָּה.
מוָּטב וְאֶהְיֶה כְּמוֹ שֶׁאָנִי.
נִתּוּחַ יָפֶה זֶה כְּדֵי שֶׁאֶהְיֶה גִּדֵּם וּבַעַל עַיִן אֶחָת! טוּאַנֶטָה הִנְנִי לְשָׁרֶתְךָ, אֲדוֹנִי! אֵינֶנִּי רוֹצָה לִצְחֹק.
אַרְגַּן מַה קָּרָה? טוּאַנֶטָה רוֹפְאוֹ שֶׁל אֲדוֹנִי רָצָה לְמַשֵּׁשׁ בְּדָפְקִי.
אַרְגַּן צְאוּ וּרְאוּ, זֶה בֶּן הַתִּשְׁעִים! בֶּרַלְד וּבְכֵן, הֱיוֹת שֶׁמַּר פּוּרְגוֹן חָזַר מִן הַשִּׁדּוּךְ, כְּלוּם אֵינְךָ רוֹצֶה שֶׁאֲדַבֵּר אִתְּךָ בְּשִׁדוּךְ אַחֵר לְבַת-אָחִי? אַרְגַּן לֹא, אָחִי! רוֹצֶה אִני לְהַכְנִיסֶנָּה לְמִנְזָר יַעַן כִּי סֵרְבָה לִי.
מֵיטִיב אֲנִי לִרְאוֹת, כִּי דְבָרִים בְּגוֹ, מֵעֵין אַהֲבָה, וְגַם גִּלִּיתִי פְּגִישָׁה בְסוֹד, וְאֵין אִישׁ יוֹדֵע, כִּי יְדוּעָה הִיא לִי.
בֶּרַלְד אֲבָל, אָחִי, וְלוּ הָיְתָה פֹה אַהֲבָה כָּל-שֶׁהִיא, הֲכֹה גָדוֹל הַחֵטְא? כְּלוּם יֵרַע בְּעֵינֶיךָ הַדָּבָר מִפְּנֵי שֶׁנִּתְכַּוְּנוּ לְעִנְיָן יָפֶה וְיָשָׁר כְּשִׁדּוּךְ? אַרְגַּן יִהְיֶה אֵיךְ שֶׁיִּהְיֶה, אָחִי; נְזִירָה תִּהְיֶה, אַחַת חָרָצְתִּי.
בֶּרַלְד רְצוֹנְךָ לַעֲשׂוֹת נַחַת רוּחַ לְמִי שֶׁהוּא? אַרְגַּן מֵבִין אֲנִי עַל מָה יִרְמְזוּן מִלֶּיךָ.
תָּמִיד אַתָּה שָׁב עַל מַחֲשַׁבְתָּךְ.
לְאִשְׁתִּי אַתָּה מִתְכַּוֵּן.
בֶּרַלְד כֵּן, אָחִי, יַעַן כִּי צָרִיךְ לְדַבֵּר בְּהִתְגַּלּוּת לֵב, אֶל אִשְׁתְּךָ כַּוָּנָתִי.
וְעוֹד יוֹתֵר מִשֶּׁאֲנִי שׂוֹנֵא אֶת אַהֲבָתְךָ לִרְפוּאוֹת, אֲנִי עוֹיֵן לֶכְתְּךָ אַחֲרֶיהָ בְּעֵינַיִם עֲצוּמוֹת לִפֹּל בָּרֶשֶׁת טָמְנָה לָךְ.
טוּאַנֶטָה אַל נָא יֹאמַר אֲדוֹנִי כָּךְ עַל גְּבִרְתִּי.
זוֹ הִיא אִשָּׁה, שֶׁאֵין לְהַרְהֵר אַחֲרֶיהָ כְּלָל, אִשָּה רְחוֹקָה מִכָּל עָרְמָה, וְאוֹהֶבֶת אֶת אֲדוֹנִי… אוֹהֶבֶת אֶת אֲדוֹנִי אַהֲבָה שֶׁאֵין לְשַׁעֵר אוֹתָהּ.
אַרְגַּן שְׁאַל נָא אוֹתָהּ, כֵּיצַד הִיא מְפַנֶּקֶת אוֹתִי.
טוּאַנֶטָה אֱמֶת הַדָּבָר.
אַרְגַּן כֵּיצַד הִיא דוֹאֶגֶת לִשְׁלוֹמִי.
טוּאַנֶטָה אֱמֶת וְיַצִּיב.
אַרְגַּן וְכַמָּה הִיא מַרְבָּה בְטִפּוּלָהּ עִמִּי.
טוּאַנֶטָה נָכוֹן הַדָּבָר.
 רוֹצֶה מַר וְאוֹכִיחַ לוֹ וְאַרְאֶה לוֹ תֵכֶף וּמִיָּד, כֵּיצַד גְּבִרְתִּי אוֹהֶבֶת אֶת אֲדוֹנִי.
 יַרְשֶׁה לִי מַר וְאוֹכִיחַ לוֹ, שֶׁכְּדַבֵּר תִּינוֹק יְדַבֵּר.
אוֹצִיאֶנּוּ מִכְּלַל טָעוּת.
אַרְגַּן הָא כֵיצַד? טוּאַנֶטָה הִנֵּה גְּבִרְתִּי שָׁבָה, יִשְׁכַּב אֲדוֹנִי וְיִשְׂתָּרַע עַל סַפָּה זוֹ וְיִתְחַפֵּשׂ לְמֵת.
וְרָאָה מַר אוֹתוֹ הַצַּעַר, שֶׁתִּגְרֹם לָהּ הַבְּשׂוֹרָה, כִּי אַגִּיד לָהּ.
אַרְגַּן בְּחֵפֶץ לֵב.
טוּאַנֶטָה כֵּן, אֲבָל אַל יַרְבֶּה אֲדוֹנִי לְהַשְׁאִירֶנָּה בְצַעַר, וְלֹא תָמוּת בִּיגוֹנָה.
אַרְגַּן כֵּן אֶעֱשֶׂה.
טוּאַנֶטָה הִתְחַבֵּא בְּפִנָּה זוֹ.
אַרְגַּן וְאֵין כָּל סַכָּנָה בַדָּבָר, כְּשֶׁאָדָם עוֹשֶׂה עַצְמוֹ מֵת? טוּאַנֶטָה כְּלָל וּכְלָל לֹא! אֵיזוֹ סַכָּנָה אֵפְשָׁרִית בָּזֶה? יִשְׁכַּב מַר.
 מַה נָּעִים יִהְיֶה לְבַיֵּשׁ פְּנֵי אָחִיו.
הִנֵּה גְבִרְתִּי.
טוּאַנֶטָה הוֹי, אֵלִי שֶׁבַּשָּׁמַיִם, אָסוֹן כָּזֶה! מְאֹרָע אָיֹם כָּזֶה! בֶּלִינָה מַה קָּרָה, טוּאַנֶטָה? טוּאַנֶטָה הוֹי, גְּבִרְתִּי! בֶּלִינָה מַה נִּהְיָתָה? טוּאַנֶטָה אִישֵׁךְ מֵת.
בֶּלִינָה אִישִׁי מֵת? טוּאַנֶטָה הוֹי, אֵלִי! כֵּן הַדָּבָר, אֲדוֹנִי הַיָּקָר מֵת.
בֶּלִינָה וְנָכוֹן הַדָּבָר? טוּאַנֶטָה כֵּן, נָכוֹן הַדָּבָר.
אֵין אִישׁ יוֹדֵעַ.
אֲנִי לְבַדִּי הָיִיתִי פֹה.
בִּזְרוֹעוֹתַי נִפְטָר.
הִנֵּהוּ מוּטָל סָרוּחַ בְּכִסְאוֹ.
בֶּלִינָה מְהֻלָּל שֵׁם אֲדוֹנָי! נִטַּל סֻבֳּלִי הַגָּדוֹל וְנָפַל מֵעָלָי.
כַּמָּה טִפְּשָׁה אַתְּ, טוּאַנֶטָה, וְלָמָּה זֶּה יֵצַר לָךְ כָּךְ? טוּאַנֶטָה סְבוּרָה הָיִיתִי, גְּבִרְתִּי, כִּי עָלַי לִבְכּוֹת.
בֶּלִינָה חִדְלִי לָךְ, שֶׁאֵינוֹ כְדַאי לְטִרְחָתֵך זוֹ.
מַה בֶּצַע הָיָה בוֹ? אֵיזוֹ תוֹעֶלֶת הָיְתָה לָעוֹלָם בּוֹ? אָדָם שֶׁהָיָה לְמַשָּׂא לְכֻלֵּי עָלְמָא, מְזֹהָם, מְעוֹרֵר גֹּעַל נֶפֶש, וְלֹא הָיְתָה שָׁעָה שֶׁלֹּא הִכְנִיס לְתוֹךְ בִּטְנוֹ חֹקֶן אוֹ סַמִּים, תָּמִיד הָיָה מְנַקֶּה חָטְמוֹ, מִשְׁתַּעֵל וְרוֹקֵק.
אָדָם חֲסַר כָּל חֲרִיפוּת וּמְשַׁעֲמֵם, סָר-רוּחַ, טַרְחָן, יוֹם וָלַיְלָה לֹא שָׁבַת מִזְרֹק מָרָה בְּכָל הַמְּשָׁרְתִים.
טוּאַנֶטָה הֶסְפֵּד נָאֶה! בֶּלִינָה טוּאַנֶטָה, עָלַיִךְ לַעְזֹר לִי עָתָּה.
הֲיִי בְטוּחָה שֶׁתָּבוֹאִי עַל שְׂכָרֵךְ, כִּי תַעַבְדִי לִי.
הִנֵּה, לְאָשְׁרֵנוּ, אֵין אִישׁ יוֹדֵעַ כִּי מֵת.
נְבִיאֵהוּ לְמִטָּתוֹ וְנַסְתִּיר אֶת דְּבַר מוֹתוֹ עַד שֶׁאַסְפִּיק לַעֲשׂוֹת מַה שֶּׁנָּחוּץ לִי.
יֶשְׁנָם שְׁטָרוֹת וְיֵשׁ כְּסָפִים, וְצָרִיךְ שֶׁיִּהְיוּ בְיָדִי.
וְאֵין זֶה מִן הַיּשֶׁר שֶׁלְּאַחַר שֶׁהָיִיתִי שׁוֹהָה אֶצְלוֹ מִבְחַר שְׁנוֹתַי וְלֹא אָבֹא עַל שְׂכָרִי.
בּוֹאִי, טוּאַנֶטָה, תְּחִלָּה נִקַּח אֶת כָּל הַמַּפְתְּחוֹת… אַרְגַּן לְאַט לָךְ! בֶּלִינָה אוֹיָה! אֵלִי! אַרְגַּן כֵּן, גְּבִרְתִּי, זוֹהִי אַהֲבָתֵךְ.
כֵּן אַתְּ אָהַבְתְּ אוֹתִי? טוּאַנֶטָה הוֹי, הוֹי! הַנִּפְטָר לֹא מֵת! אַרְגַּן שָׂמֵחַ אֲנִי לִרְאוֹת סוֹף סוֹף, עַד הֵיכָן יְדִידוּתֵךְ מַגַּעַת וְלִשְׁמֹעַ אֵת הֶסְפְּדֵךְ.
תּוֹרָה זוֹ מִמֶּנָּה אֶחְכַּם לְהַבָּא לָדַעַת מֶה עָלַי לַעֲשׂוֹת.
בֶּרַלְד וּבְכֵן, אָחִי, רוֹאֶה אָתָּה.
טוּאַנֶטָה חֵי נַפְשִׁי, לְעוֹלָם לֹא הָיִיתִי מַאֲמִינָה בָזֶה.
הִנְנִי שׁוֹמַעַת, כִּי בִתְּךָ הוֹלֶכֶת וּבָאָה.
שׁוּב וּשְׁכַב, כַּאֲשֶׁר שָׁכַבְתָּ, וְנִרְאֶה מַה תֹּאמַר הִיא לַבְּשׂוֹרָה, כִּי מֵת אֲדוֹנִי.
לֹא רַע לָדַעַת כָּל זֹאת בְּבֵרוּר, וּמִשּׁוּם שֶׁכְּבָר הַחִלּוֹתָ, תֵּדַע מַה יִּרְחַש לֵב כָּל בֵּני מִשְׁפַּחְתֶּךָ.
טוּאַנֶטָה אִי שָׁמָיִם! מָה אָיֹם! יוֹם מוּכָן לְפֻרְעָנוּת! אַנְגֶ’לִיקָה מַה לָּךְ,טוּאַנֶטָה? טוּאַנֶטָה בְּשׂוֹרָה רָעָה עָלַי לְבַשֵּׂר לָךְ.
אַנְגֶ’לִיקָה כְּלוֹמַר? טוּאַנֶטָה אָבִיךְ מֵת.
אַנְגֶ’לִיקָה אָבִי מֵת, טוּאַנֶטָה? טוּאַנֶטָה כֵּן, הִנֵהוּ; זֶה עַתָּה מֵת מֵחֻלְשַׁת פִּתְאֹם שֶׁתָּקְפָה עָלָיו.
אַנְגֶ’לִיקָה הוֹי, אֵלִי, מַה גָּדַל שִׁבְרִי, אֲנוּשָׁה מַכָּתִי! אוֹיָה לִי, הַאֻמְנָם נִגְזַר עָלַי וְאָבַד אָבִי, וּבִלְתּוֹ אֵין לִי כְּלוּם בָּעוֹלָם.
וְנוֹסָף עַל אֵלֶּה מֵת בְּכַעְסוֹ עָלָי.
מַה יִּהְיֶה בְסוֹפִי, אֲנִי הָאֲמוּלָה? הֵיכָן אֶמְצָא תַנְחוּמִים עַל אֲבֵידָה זוֹ? קְלֵיאַנְט מַה לָּךְ, אַנְגֶ’לִיקָה הַנָּאָה? אֵיזֶה אָסוֹן קָרָה לָךְ? אַנְגֶ’לִיקָה הוֹי, מְבַכָּה אֲנִי אֵת הֲכִי יָקָר לִי, אֵת הֲכִי אָהוּב לִי בִּמְלֹא תֵבֵל, אֶת אָבִי אֲנִי מְבַכָּה.
קְלֵיאַנְט הוֹי, אֵלִי, אֵיזֶה אָסוֹן! שֶׁבֶר פִּתְאֹם! בִּקַּשְׁתִּי אֶת דּוֹדֵךְ לְהַצִּיעַ אֶת הַשִּׁדּוּךְ וְאָמַרְתִּי אָבֹא אַחֲרָיו, אֶרְאֶנּוּ, אֶשְׁתַּדֵּל לְעוֹרֵר רַחֲמָיו בְּבַקָּשָׁתִי וּנְתָנֵךְ לִי.
אַנְגֶ’לִיקָה הוֹי, קְלֵיאַנְט, נֶחְדַלּ מִדַּבֵּר בְּעִנְיָן זֶה; נֶחְדַּל בִּכְלָל מִן הַחֲתֻנָּה.
נַפְשִׁי בָּחֲלָה בְּכָל הָעוֹלָם, כִּי מֵת אָבִי.
לְעוֹלָם לֹא אֶנָּשֵׂא לְאִישׁ.
הוֹי, אַבָּא, סֵרַבְתִּי לָךְ; אֲבָל עַתָּה אֶעֱשֶׂה לְכָל-הַפָּחוֹת אֶת רְצוֹנְךָ הָאֶחָד כְּדֵי לְכַפֵּר עַל כָּל הַצַּעַר שֶׁגָּרַמְתִּי לָךְ.
 אָנָּא, אָבִי, קַבֵּל פֹּה הֵן צִדְקִי, וַאֲחַבְּקָה לְךָ לְאוֹת תּוֹדָתִי… אַרְגַּן הוֹי, בִתִּי! אַנְגֶ’לִיקָה אוֹי! ארג גְּשִׁי נָא אֵלַי וְאַל תִּבָּהֲלִי, לֹא מַתִּי, קִרְבִי אֵלַי, אָכֵן עַצִמי וּבְשָׂרִי אָתְּ.
מַה שָּׂמֵחַ אֲנִי, כִּי הִכַּרְתִּי אֶת רוּחֵךְ הַנְּדִיבָה.
אַנְגֶ’לִיקָה אַךְ זוֹ הַפְתָּעָה נְעִימָה! אָבִי, אִם רָצוּ הַשָּׁמַיִם וֶהֱשִׁיבוּךָ לִי לְאָשְׁרִי הַגָּדוֹל, הוֹאִילָה נָּא וְאֶכְרַע לְפָנֶיךָ בִּתְחִנָּה וּשְׁאֵלָתִי הָאַחַת, אִם אֵינְךָ רוֹצֶה בִּבְחִיר לִבִּי, אִם אֵינְךָ חָפֵץ שֶׁאֶנָּשֵׂא לִקְלֵיאַנְט, הִנְנִי מַשְׁבִּיעָתְךָ, אַל נָא תָכֹף אוֹתִי, לְכָל הַפָּחוֹת, לְהִנָּשֵׂא לְאַחֵר, הַרְאֵנִי אֶת חַסְדְּךָ זֶה.
קְלֵיאַנְט יֶהֱמוּ נָא רַחֲמֶיךָ אֲדוֹנִי, וְתָבֹא לְפָנֶיךָ תְּחִנָּתִי וּתְחִנָּתָהּ, אַל תָּשֶׁב רֵיקָם פְּנֵי אַהֲבָה יָפָה כָּזוֹ.
בֶּרַלְד אָחִי, וְאַתָּה עוֹדְךָ מוֹסִיף לְסָרֵב? טוּאַנֶטָה וְלֹא נָגָעה עַד לִבְּךָ אַהֲבָה זוֹ? אַרְגַּן הֱיֵה לְרוֹפֵא, וְאֹמַר לַשִּׁדּוּךְ טוֹב.
 כֵּן, תִּהְיֶה לְרוֹפֵא וְאֶתֵּן לְךָ אֶת בִּתִּי.
קְלֵיאַנְט בְּחֵפֶץ-לֵב, אֲדוֹנִי, אִם אַךְ בָּזֶה תָּלוּי הַדָּבָר לִהְיוֹת חֲתָנֶךָ, אֶהְיֶה לְרוֹפֵא וְלוּ גַּם לְרוֹקֵחַ, אִם אַתָּה רוֹצֶה.
אֵין כְּדַאי לְדַבֵּר בְּעִנְיָן זֶה.
וְעוֹד כַּמָּה וְכַמָּה דְבָרִים אֶעֱשֶׂה, וּבִלְבַד שֶׁתִּהְיֶה לִי אַנְגֶ’לִיקָה הַיָּפָה.
בֶּרַלְד אֲבָל, אָחִי, נִצְנְצָה בְלִבִּי מַחֲשָׁבָה: הֱיֵה אַתָּה בְעַצְמְךָ לְרוֹפֵא, וְגָדְלָה הַתּוֹעֶלֶת עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה, שֶׁתִּהְיֶה אַתָּה בְעַצְמְךָ כָּל מַה שֶּׁצָּרִיךְ לָךְ.
טוּאַנֶטָה כֵּן, אֱמֶת וְיַצִּיב! אַךְ זוֹ הִיא תַחְבּוּלָה לְהֵרָפֵא תֵכֶף.
אֵין לְךָ מַחֲלָה בָעוֹלָם, שֶׁתָּעֵז לִדְבֹּק בְּרוֹפֵא.
אַרְגַּן סָבוּר אֲנִי, כִּי לְהָתֵל בִּי אַתָּה אוֹמֵר.
כְּלוּם אֵלֶּה הֵן שְׁנוֹתַי לְתַלְמוּד? בֶּרַלְד תַּלְמוּד זֶה לָמָה הוּא בָא? דַּי לְךָ בַּמֶּה שֶׁיֵּשׁ בְּיָדֶיךָ.
וְרַבִּים מֶהם, שֶׁאֵינָם יוֹדְעִים יוֹתֵר מִמֶּךָּ.
אַרְגַּן אֲבָל צָרִיךְ לְדַבֵּר רוֹמִית, לְהַבְחִין בְּמַחֲלוֹת וְלָדַעַת אֶת סַמֵּי-הָרְפוּאוֹת.
בֶּרַלְד תֵּכֶף לְקַבָּלַת שִׂמְלַת הָרוֹפֵא וּצְנִיפוֹ, תִּלְמַד כָּל זֹאת; אַחֲרֵי כֵן תֵּדַע יוֹתֵר מִשֶּׁתִּרְצֶה לָדָעַת.
אַרְגַּן כֵּיצַד זֶה דַי בִּבְגָדִים אֵלֶּה, כְּדֵי לְדַבֵּר עַל אוֹדוֹת הַמַּחֲלוֹת? בֶּרַלְד כַּמּוּבָן, אֵין צֹרֶך אֶלָּא לְדֵּבר מִתּוֹךְ מְעִילוֹ שֶׁל רוֹפֵא וּצְנִיפוֹ, וְהֶדְיוֹט – חָכָם יִקָּרֵא, וּשְׁטוּת – לְחָכְמָה תֵּחָשֵׁב.
טוּאַנֶטָה דַּיּוֹ לְאָדָם בְּזָקָן שֶׁכָּזֶה – וְזֶה הַרְבֵּה.
רֻבּוֹ שֶׁל דוֹקְטוֹר – זְקָנוֹ שֶׁלּוֹ.
קְלֵיאַנְט מִכָּל מָקוֹם, אֲנִי נָכוֹן לַכֹּל.
בֶּרַלְד רוֹצֶה אַתָּה, וְתֵכֶף וּמִיָּד נַעֲשֶׂה זֹאת? אַרְגַּן הָא כֵיצַד: תֵּכֶף וּמִיָּד? בֶּרַלְד כֵּן, בְּבֵיתְךָ פֹּה.
אַרְגַּן בְּבֵיתִי? בֶּרַלְד אֲנִי מַכִּיר פָקוּלְטָה, וְשָׁם יְדִידַי, תֵּכֶף יָבֹאוּ וְאָז יֵעָשֶׂה כָּל הַטֶּקֶס בָּאוּלָם פֹּה.
לֹא יַעֲלֶה לְךָ בְּמָמוֹן כְּלָל.
אַרְגַּן וְאוּלָם אֲנִי מָה אֹמַר, מָה אָשִׁיב? בֶּרַלְד הַכֹּל יְלַמְּדוּךָ, בִּשְׁתַּיִם מִלִּים בִּכְתָב, כֹּל מַה שֶׁאַתָּה צָרִיךְ לַעֲנוֹת.
אֶשְׁלַח וְאֶקְרָא לָהֶם.
אַרְגַּן נֵצֵא וְנִרְאֶה.
קְלֵיאַנְט מָה רוֹצֶה אֲדוֹנִי לְהַגִּיד וּמַה כַּוָּנָתוֹ בְּעִנְיַן הַפָקוּלְטָה, זוֹ אֲשֶׁר שָׁם יְדִידָיו? טוּאַנֶטָה מָה אֲדוֹנִי רוֹצֶה לַעֲשׂוֹת? בֶּרַלְד לְבַדֵּחַ אֶת דַּעְתֵּנוּ קְצָת הָעָרֶב! הַמּוּקְיוֹנִים חִבְּרוּ אִינְטֶרְמֶדִיָּה קְטַנָּה, כֵּיצַד מַכְתִּירִים רוֹפֵא.
אִינְטֶרְמֶדִיָּה עִם מְחוֹלוֹת וּנְגִינָה.
וְרוֹצֶה אֲנִי שֶׁנְּשַׁעֲשַׁע נַפְשֵׁנוּ בָהּ, וְאָחִי יִקַּח חֵלֶק בְּרֹאשׁ.
אַנְגֶ’לִיקָה אֲבָל, אֲדוֹנִי, כִּמְדֻמַּנִי, כִּי מְהַתֵּל אַתָּה בְאָבִי יוֹתֵר מִדָּי.
בֶּרַלְד אֲבָל, יַלְדָּתִי, אֵין זֶה אוֹמֵר לְהָתֵל בּוֹ.
אַךְ לְהִסְתַּגֵּל אֵלָיו וְלַהֲלָךְ-רוּחוֹ.
אֵלֶּה הֵם דְּבָרִים בֵּינֵינוּ לְבֵין עַצְמֵנוּ, כָּל אֶחָד וְאֶחָד מֵאִתָּנוּ יוּכַל לָקַחַת לוֹ תַּפְקִיד מְסֻיָּם וּלְשַׂחֵק אִישׁ לִפְנֵי רֵעֵהוּ.
בְּעוֹנַת הַקַּרְנָבָל הַכֹּל מֻתָּר.
מַהֲרוּ לְהָכִין אֶת הַכֹּל.
קְלֵיאַנְט הֲיָשַׁר בְּעֵינָיִךְ? אַנְגֶ’לִיקָה כֵּן, כִּי הֲלֹא דוֹדִי מְנַהֵל כָּל הָעִנְיָן.
אִינְטֶרְמֶדִיָּה שְׁלִישִׁית 
 