
הֵן הָיוּ בְּכָל מָקוֹם.
הֲכִי מְשֻׁנֶה הָיָה שֶׁאַף אֶחָד אַחֵר לֹא רָאָה אוֹתָן.
חוּץ מִלוֹלִי.
הִיא רָאֲתָה מִפְלָצוֹת בְּכָל מָקוֹם.
כְּשֶׁהָיְתָה קְטַנָה עוֹד קָרְאָה לַהוֹרִים שֶׁלָּהּ שֶׁיְגָרְשׁוּ אוֹתָן.
"אַבָּא! יֵשׁ לִי מִפְלֶצֶת מִתַּחַת לַמִּטָה! תְּגָרֵשׁ אוֹתָהּ!"
וְאַבָּא הָיָה בָּא, נֶאֱנַח, יוֹרֵד עַל הַבִּרְכַּיִם, לִפְעָמִים אֲפִלוּ לוֹקֵחַ מַקֵל שֶׁל מַטְאֲטֵא, מֵזִיז אוֹתוֹ כַּמָּה פְּעָמִים מִתַּחַת לַמִּטָה שֶׁל לוֹלִי וְאוֹמֵר: "קִישְׁטָה, מִפְלֶצֶת, קִישְׁטָה." וְאָז הָיָה מִזְדַּקֵף וְאוֹמֵר: "זֶהוּ, הִיא הָלְכָה." אֲבָל לוֹלִי יָדְעָה שֶׁהִיא בְּסַךְ הַכֹּל עָבְרָה לָאָרוֹן.
אֵיךְ הוּא לֹא רוֹאֶה?
לְאַט לְאַט הִתְוַסְפוּ עוֹד וְעוֹד מִפְלָצוֹת.
כְּשֶׁהָלְכוּ לַבְּרֵכָה, חִכְּתָה מִפְלֶצֶת בַּמַּיִם הָעֲמֻקִים.
כְּשֶׁהָלְכוּ לַגִנָה, הָיוּ הַמִּפְלָצוֹת צוֹחֲקוֹת מֵעַל עַנְפֵי הָעֵצִים.
לִפְעָמִים גַּם הָיוּ מִסְתַּחְרְרוֹת בַּקָרוּסֵלָה אוֹ מְחַכּוֹת לְלוֹלִי בַּשָּׁלָב הֲכִי גָּבוֹהַ בַּסֻּלָם.
בַּבַּיִת שֶׁל סַבָּא וְסָבְתָא הָיְתָה אַחַת עַל הַמַּדָף עִם אֹסֶף הַבֻּבּוֹת מִכָּל הָעוֹלָם.
הִיא הָיְתָה מַחְרִידָה.
וּבְכָל פַּעַם שֶׁלוֹלִי נִסְתָה לְהַסְבִּיר עַל הַמִּפְלָצוֹת אוֹ לְהַרְאוֹת אוֹתָן, אַף אֶחָד לֹא רָאָה וְלֹא הֵבִין.
עִם הַזְּמַן הָיוּ יוֹתֵר וְיוֹתֵר דְּבָרִים שֶׁלוֹלִי לֹא יָכְלָה לַעֲשׂוֹת.
לְמָשָׁל, לְכַבּוֹת אֶת הָאוֹר לִפְנֵי הַשֵּׁנָה, לְהִכָּנֵס לַבְּרֵכָה אוֹ לַיָּם, לַעֲלוֹת גָּבוֹהַ בַּסֻּלָם בְּגַן הַשַּׁעֲשׁוּעִים וְעוֹד הַרְבֵּה דְּבָרִים אֲחֵרִים שֶׁהַמִּפְלָצוֹת מָנְעוּ מִמֶנָה לַעֲשׂוֹת.
יוֹם אֶחָד, כְּשֶׁלוֹלִי סֵרְבָה לָלֶכֶת עִם הַמִּשְׁפָּחָה לַפַּארְק, אָמְרָה אִמָּא אֶת הַמִּשְׁפָּט שֶׁלוֹלִי שָׂנְאָה יוֹתֵר מִכֹּל: "אַתְּ כְּבָר לֹא יַלְדָּה קְטַנָה, לוֹלִי, אַתְּ צְרִיכָה לְהָבִין שֶׁמִּפְלָצוֹת הֵן לֹא אֲמִתִיוֹת."
אֲבָל הַפַּעַם לוֹלִי לֹא הִתְעַצְבְּנָה אוֹ בָּכְתָה, הִיא אָמְרָה פָּשׁוּט: "לְהֶפֶךְ, אַתְּ צְרִיכָה לְהָבִין שֶׁמִּפְלָצוֹת הֵן כֵּן אֲמִתִיוֹת."
"אֵיךְ אֲנִי יְכוֹלָה לְהָבִין אִם אֲנִי לֹא רוֹאָה אוֹתָן?" שָׁאֲלָה אִמָּא.
וְאָז עָלָה בְּמוֹחָהּ שֶׁל לוֹלִי הָרַעְיוֹן הֲכִי גָּדוֹל וַהֲכִי נֶהֱדָר בָּעוֹלָם: הִיא תְּצַיֵר מַדְרִיךְ מִפְלָצוֹת.
בִּשְׁבִיל כָּל הַמְּבֻגָרִים שֶׁלֹּא רוֹאִים אוֹתָן וּבִשְׁבִיל כָּל הַיְּלָדִים שֶׁכֵּן רוֹאִים אוֹתָן.
בָּעַמוּד הָרִאשׁוֹן כָּתְבָה לוֹלִי אֶת הַכּוֹתֶרֶת:
מַדְרִיךְ הַמִּפְלָצוֹת שֶׁל לוֹלִי
בָּעַמוּד שֶׁאַחֲרָיו כָּתְבָה:
מִפְלְצוֹת גַּן הַשַּׁעֲשׁוּעִים
הִיא צִיְרָה וְתֵאֲרָה אֶת מִפְלֶצֶת הַקָּרוּסֵלָה שֶׁמְּסוֹבֶבֶת לַיְּלָדִים אֶת הָרֹאשׁ וְעוֹשָׂה בְּחִילָה.
אֲבָל אָז רָצְתָה לְצַיֵר אֶת הַמִּפְלֶצֶת שֶׁמְּחַכָּה עַל רֹאשׁ הַסֻּלָם וְלֹא הִצְלִיחָה לְהִזָכֵר אֵיךְ הִיא נִרְאֵית.
כָּל כָּךְ הַרְבֵּה זְמַן כְּבָר לֹא טִפְּסָה עַל הַסֻּלָם בִּגְלַל הַמִּפְלֶצֶת הַזֹּאת!
"אִמָּא, מָחָר נֵלֵךְ לַגִנָה, בְּסֵדֶר?" שָׁאֲלָה.
אִמָּא מְאֹד הִתְפַּלְאָה וְלוֹלִי הִסְבִּירָה לָהּ שֶׁכְּדֵי לְהַרְאוֹת לָהּ אֶת הַמִּפְלָצוֹת, הִיא צְרִיכָה לְהִזָכֵר אֵיךְ הֵן נִרְאוֹת.
כְּשֶׁהִגִּיעוּ לַגִנָה, שָׁמְעָה לוֹלִי אֶת נַהֲמָתָהּ שֶׁל הַמִּפְלֶצֶת כְּבָר כְּשֶׁהָיְתָה עַל הַשְׁלַבִּים הָרִאשׁוֹנִים.
"אַתְּ תִּפְּלִי פְּלִי פְּלִי," הִיא אָמְרָה לָהּ מִלְמַעְלָה.
בְּכָל יוֹם רָגִיל, לוֹלִי הָיְתָה מְפַחֶדֶת וּמְוַתֶרֶת, אֲבָל הַפַּעַם הָיְתָה לָהּ מְשִׂימָה.
שָׁלָב אַחֲרֵי שָׁלָב הִיא הִתְקַדְמָה.
רַק הֲצָצָה קְטַנָה וְדַי, חָשְׁבָה לְעַצְמָהּ.
בְּבִרְכַּיִם רוֹעֲדוֹת הִיא הִגִּיעָה לְרֹאשׁ הַסֻּלָם וְהֵישִׁירָה מַבָּט אֶל הַמִּפְלֶצֶת שֶׁחִכְּתָה לָהּ שָׁם.
הָיָה בָּרוּר שֶׁהַמִּפְלֶצֶת לֹא אוֹהֶבֶת שֶׁמִּסְתַּכְּלִים בָּהּ.
"לְכִי מִפֹּה," הִיא אָמְרָה לְלוֹלִי, אֲבָל לֹא נִשְׁמְעָה מְאַיֶמֶת כָּרָגִיל, אֶלָא קְצָת עֲיֵפָה.
לוֹלִי הִסְתַּכְּלָה בָּהּ שׁוּב וְיָרְדָה בִּזְהִירוּת אֶת כָּל הַדֶּרֶךְ לְמַטָּה בִּתְחוּשַׁת נִצָחוֹן.
לִפְנֵי שֶׁחָזְרוּ הַבַּיְתָה עָלְתָה לוֹלִי עַל הַנַּדְנֵדָה כְּדֵי לִרְאוֹת כְּמוֹ שֶׁצָרִיךְ אֶת מִפְלֶצֶת הַנַּדְנֵדוֹת הָאֲיֻמָה, שֶׁמְּאַיֶמֶת לְהַשְׁלִיךְ מֵעָלֶיהָ אֶת הַיְּלָדִים בִּתְנוּפָה.
בַּבַּיִת, אַחֲרֵי אֲרוּחַת הָעֶרֶב, יָשְׁבָה לוֹלִי לְיַד שֻׁלְחַן הַמִּטְבָּח, צִיְרָה אֶת שְׁתֵי הַמִּפְלָצוֹת וְכָתְבָה עֲלֵיהֶן תֵּאוּר קָצָר.
אַחַר כָּךְ הִיא הֵכִינָה שַׁעַר:
מִפְלְצוֹת הַמַּיִם
הִיא תִּצְטָרֵךְ לִמְצֹא דֶּרֶךְ לִפְגֹשׁ אֶת מִפְלֶצֶת הַיָּם וְאֶת מִפְלֶצֶת הַבְּרֵכָה.
וְאָז הִתְעַיְפָה וְהָלְכָה לִישֹׁן.
אֲבָל לִפְנֵי שֶׁנִּרְדְמָה, בִּקְשָׁה מֵאַבָּא שֶׁיְכַבֶּה הַפַּעַם אֶת הָאוֹר.
כְּדֵי לְצַיֵר מָחָר גַּם אֶת הַמִּפְלֶצֶת שֶׁמִּתַחַת לַמִּטָה, הִיא צְרִיכָה לְהִזָכֵר אֵיךְ הִיא נִרְאֵית.
לְמָחֳרָת, עוֹד לִפְנֵי שֶׁיָּצְאָה מֵהַבַּיִת, הִסְפִּיקָה לְצַיֵר אֶת מִפְלֶצֶת הַשֵּׁרוּתִים.
זֹאת שֶׁעוֹשָׂה אֶת הָרַעַשׁ הַמַּחְרִיד כְּשֶׁמוֹרִידִים אֶת הַמַּיִם.
הַמִּפְלָצוֹת, לְעֻמַת זֹאת, לֹא הָיוּ מְרֻצוֹת אוֹ שְׂמֵחוֹת.
הֵן לֹא אָהֲבוּ שֶׁמִּסְתַּכְּלִים לָהֶן יָשָׁר בָּעֵינַיִם.
מִפְלָצוֹת מִטִבְעָן אוֹהֲבוֹת לְהִתְחַבֵּא.
זֶה לֹא בִּגְלַל שֶׁהֵן בַּיְשָׁנִיּוֹת אוֹ מַשֶׁהוּ כָּזֶה, הֵן פָּשׁוּט יוֹתֵר מַפְחִידוֹת כְּשֶׁלֹּא מַמָשׁ מִסְתַּכְּלִים עֲלֵיהֶן.
הַמִּפְלָצוֹת שֶׁל לוֹלִי עָשׂוּ כִּנוּס חֵרוּם וְהֶחְלִיטוּ לִשְׁלֹחַ אֵלֶיהָ מִפְלֶצֶת חֲדָשָׁה.
מִפְלֶצֶת שֶׁתֵשֵׁב לָהּ עַל הַכָּתֵף בִּזְמַן שֶׁהִיא מְצַיֶרֶת אֶת "הַמַּדְרִיךְ לְמִפְלָצוֹת" וְתִלְחַשׁ לָהּ דְּבָרִים מַעֲלִיבִים בָּאֹזֶן.
וּבֶאֱמֶת, כְּשֶׁיָּשְׁבָה לוֹלִי לְצַיֵר אֶת הַמַּדְרִיךְ שֶׁלָּהּ (הִיא בְּדִיוּק עָבְדָה עַל הַמִּפְלֶצֶת בַּבַּיִת שֶׁל הַשְּׁכֵנָה.
הִסְתַּבֵּר שֶׁהִיא דּוֹמָה לְכֶלֶב דֵּי קָטָן), הוֹפִיעָה פִּתְאוֹם הַמִּפְלֶצֶת הַחֲדָשָׁה וְאָמְרָה לָהּ: "זֶה בִּכְלָל לֹא דּוֹמֶה."
לוֹלִי הִפְסִיקָה לְצַיֵר וְהַמִּפְלֶצֶת הִמְשִׁיכָה לִלְחֹשׁ: "כֻּלָם יִצְחֲקוּ עָלַיִךְ.
אֵיזוֹ יַלְדָּה בְּגִיל בֵּית סֵפֶר רוֹאָה מִפְלָצוֹת? גִּיחְגִיחְגִיחְ."
"אַתְּ מְצַיֶרֶת פָּשׁוּט מַחְרִיד," הִמְשִׁיכָה הַמִּפְלֶצֶת, וְלוֹלִי הֶאֱמִינָה לָהּ, סָגְרָה אֶת הַמַּחְבֶּרֶת בַּחֲבָטָה, הִכְנִיסָה אוֹתָהּ לַמְּגֵרָה הַחֲשׁוּכָה וְהָלְכָה לְצַחְצֵחַ שִׁנַיִם.
הִיא הִשְׁתַּדְלָה לֹא לְהִסְתַּכֵּל בַּחוֹר שֶׁבַּכִּיוֹר, כִּי שָׁם חִכְּתָה לָהּ מִפְלֶצֶת הַבִּיוּב הָאֲיֻמָה.
בְּמֶשֶׁךְ כַּמָּה יָמִים רָצְתָה לוֹלִי לַחְזֹר לַעֲבֹד עַל מַדְרִיךְ הַמִּפְלָצוֹת שֶׁלָּהּ, אֲבָל בְּכָל פַּעַם שֶׁפָּתְחָה אֶת הַמְּגֵרָה, רָאֲתָה צְלָלִית שֶׁל הַמִּפְלֶצֶת הַחֲדָשָׁה שֶׁרָבְצָה עַל הַמַּחְבֶּרֶת.
הִיא הָיְתָה מְרִימָה אֶת הָרֹאשׁ, מְלַחְשֶׁשֶׁת: "לֹא כְּדַאי…" וְזֶה הָיָה מַסְפִּיק.
לוֹלִי הָיְתָה סוֹגֶרֶת אֶת הַמְּגֵרָה וּמוֹצֵאת מַשֶׁהוּ אַחֵר לַעֲשׂוֹת.
עֶרֶב אֶחָד שָׁאֲלָה אוֹתָהּ אִמָּא: "מָה קוֹרֶה עִם מַחְבֶּרֶת הַמִּפְלָצוֹת שֶׁלָּךְ? אֲנִי כְּבָר סַקְרָנִית."
"הִפְסַקְתִי עִם זֶה," אָמְרָה לוֹלִי.
"זֶה לֹא הָיָה טוֹב."
"מִי אָמַר?"
"אֲנִי אוֹמֶרֶת… כְּלוֹמַר, מִפְלֶצֶת הַמַּחְבֶּרֶת אוֹמֶרֶת," עָנְתָה לוֹלִי בְּכֵנוּת.
"מְעַנְיֵן," אָמְרָה אִמָּא.
"יֵשׁ מִפְלֶצֶת שֶׁמַּפְרִיעָה לָךְ לְצַיֵר מִפְלָצוֹת."
"כֵּן."
"אָז כְּדַאי שֶׁתְצַיְרִי אוֹתָהּ, לֹא? וְאוּלַי אֲפִלוּ תִּכְתְבִי עָלֶיהָ סִפּוּר קָצָר," הִצִיעָה אִמָּא.
"הִיא לֹא תֹּאהַב אֶת זֶה," אָמְרָה לוֹלִי.
"בְּדִיוּק," אָמְרָה אִמָּא.
לוֹלִי פָּתְחָה אֶת הַמְּגֵרָה בְּאֹמֶץ.
"בִּשְׁבִיל מָה לָךְ?" נָהֲמָה הַמִּפְלֶצֶת.
"מִמֵילָא יֵצֵא לָךְ מְכֹעָר…"
לוֹלִי שָׂמָה אֶת הַמַּחְבֶּרֶת עַל הַשֻּׁלְחָן וּפָתְחָה אוֹתָהּ.
הַמִּפְלֶצֶת הִתְיַשְׁבָה לָהּ עַל הַכָּתֵף.
"לֹא עָדִיף שֶׁתִּרְאִי טֵלֵוִיזְיָה?" הִיא הִצִיעָה.
"נִרְאֶה לִי הַרְבֵּה יוֹתֵר כֵּיף.
וּפָחוֹת מְעַיֵף."
לוֹלִי הִפְנְתָה אֶת פָּנֶיהָ וְהִבִּיטָה יָשָׁר בְּעֵינֶיהָ שֶׁל הַמִּפְלֶצֶת.
"בַּחַיִים לֹא תַּצְלִיחִי לְצַיֵר יְצוּר מֻרְכָּב כָּמוֹנִי," אָמְרָה הַמִּפְלֶצֶת בְּבוּז.
אֲבָל לוֹלִי לָקְחָה אֶת הַצְּבָעִים וְצִיְרָה אוֹתָהּ.
הֲכִי מְדֻיָק שֶׁיָּכְלָה.
אַחַר כָּךְ הִיא כָּתְבָה עָלֶיהָ סִפּוּר.
וְזֶה, פָּחוֹת אוֹ יוֹתֵר, הַסִּפּוּר הַזֶּה.