מִי יוֹדֵעַ עִיר לִישְׁטִינָא
חזן: מִי יוֹדֵעַ עִיר לִישְׁטִינָא? –
עִיר לִישְׁטִין אֲנִי יוֹדֵעַ!
יֵשׁ בָּהּ מִנְיַן בַּעֲלֵי-בָתִּים,
וְרַצְעָן גִּדֵּם עִם מַרְצֵעַ,
וְחַיָּט מַטְלִיא שְׁתוּם הָעָיִן,
פְּלֵיטַת צִבְאוֹת נִיקוֹלַי –
וּבִזְכוּתָם כָּל-הָעִיר
יוֹצֵאת טְלַאי עַל-גַּבֵּי טְלָאי.
קהל: וּבִזְכוּתָם כָּל-הָעִיר
יוֹצֵאת טְלַאי עַל-גַּבֵּי טְלָאי.
חזן: מִי יוֹדֵעַ בַּמָּה עוֹסְקִים
בַּעֲלֵי-בָתִּים? – אֲנִי יוֹדֵעַ!
אֶחָד גּוֹהֵק וְאֶחָד פּוֹהֵק
וְאֶחָד – גּוּפוֹ פּוֹלֵט זֵעָה;
אֶחָד לֵץ וְאֶחָד מֵבִין
וְאֶחָד רִאשׁוֹן לְמַפְטִירִים,
וְאֶחָד סָחַר בְּשַׂעֲרוֹת חֲזִיר –
אִלּוּ הָיוּ שָׁם חֲזִירִים.
קהל: וְאֶחָד סָחַר בְּשַׂעֲרוֹת חֲזִיר
אִלּוּ הָיוּ שָׁם חֲזִירִים.
חזן: מִי יוֹדֵעַ אֻמָּנִיּוֹת
עִיר לִישְׁטִין? – אֲנִי יוֹדֵעַ!
אֶחָד מֵטִיל בְּטַלִּית צִיצִית
וְאֶחָד מַקְרִיא אוֹ בַעַל תּוֹקֵעַ;
אֶחָד עוֹשֶׂה מִזְרְחָאוֹת,
אֶחָד חָרִיף וְאֶחָד בָּקִי,
וְאֶחָד, אִלּוּ מָצָא אוֹרְחִים –
נַעֲשָׂה בּוֹ בַיּוֹם פֻּנְדָּקִי.
קהל: וְאֶחָד, אִלּוּ מָצָא אוֹרְחִים –
נַעֲשָׂה בּוֹ בַיּוֹם פֻּנְדָּקִי.
חזן: יֶשׁ-שָׁם סוּס לְבַעַל עֲגָלָה
מְקַבֵּל מַכּוֹת – וְאֵינוֹ בוֹעֵט;
וְגַבַּאי בֵּית הַכְּנֶסֶת נִבְחָר
לֹא בַעֲצֶרֶת – בְּחֹל הַמּוֹעֵד!
וְלַעֲרָבָה נוֹהֲגִים שָׁמָּה
לִטּוֹל דַּוְקָא הֵ"א שַׁרְבִיטִין –
הָבוּ גֹדֶל לְלִישְׁטִין
וְנוֹצִיאָה לָּהּ מוֹנִיטִין!
קהל: הָבוּ גֹדֶל לְלִישְׁטִין
וְנוֹצִיאָה לָּהּ מוֹנִיטִין!
חזן: יֶשׁ-שָׁם נִכְסֵי צִבּוּר – אַשְׁפָּה!
תֵּל מִתְלַקֵּט דּוֹרֵי-דוֹרוֹת,
דּוֹרֵי-דוֹרוֹת זָרְקוּ שָׁמָּה
בְּלוֹיִם, שְׁבָרִים, חַרְשֵׂי קְדֵרוֹת.
אַשְׁפָּה גְדוֹלָה, אַשְׁפַּת אָבוֹת,
כַּמָּה שָׁקְעוּ בָךְ עֲבִיטִין! –
הָבוּ גֹדֶל לְלִישְׁטִין
וְנוֹצִיאָה לָּהּ מוֹנִיטִין!
קהל: הָבוּ גֹדֶל לְלִישְׁטִין
וְנוֹצִיאָה לָּהּ מוֹנִיטִין!
