תוֹשָׁבֵי אָלַסְקָה לֹא יָדְעוּ מַהוּ אוֹר-יוֹם.
הַשָּׁמַיִם הָיוּ תְּלוּיִים מֵעֲלֵיהֶם תָּמִיד כְּמוֹ קְטִיפָה שְׁחוֹרָה, כָּךְ שֶׁאִישׁ לֹא יָדַע מָתַי יוֹם וּמָתַי לַיְלָה, מָתַי צָרִיךְ לָצֵאת לָעֲבוֹדָה וּמָתַי לִשְׁכַּב לִישֹׁן.
בְּכָל רַחֲבֵי אֶרֶץ אָלַסְקָה, הָיָה הָעוֹרֵב הַיְּצוּר הַיָּחִיד שֶׁיָּדַע אוֹר-יוֹם מַהוּ.
כֵּיוָן שֶׁהִרְחִיק לִנְדֹד, בִּקֵר בַּאֲרָצוֹת רְחוֹקוֹת וְשָׁם רָאָה אֶת אוֹר-הַיּוֹם.
בָּא הָעוֹרֵב אֶל אַנְשֵׁי אָלַסְקָה, הָאֶסְקִימוֹאִים, וְאָמַר לָהֶם: “אִם הָיָה לָכֶם אוֹר-יוֹם, יְכָלְתֶם לִרְאוֹת לְמֵרָחוֹק וְלֹא הֲיִיתֶם צְרִיכִים לְהִשְׁתַּמֵּשׁ כָּל הַזְּמַן בִּמְנוֹרוֹת הַמּוּאָרוֹת בְּשֻׁמָן כֶּלֶב יָם שֶׁרֵיחוֹ אָיֹם כָּל כָּךְ.
הֲיִיתֶם יְכוֹלִים גַּם לָלֶכֶת עַל הַקֶּרַח בְּבִטָחוֹן רַב יוֹתֵר.”
“נָכוֹן,” אָמְרוּ הָאֲנָשִׁים, “הָעוֹרֵב צוֹדֵק.
אֲנַחְנוּ זְקוּקִים לְאוֹר-יוֹם, וּמֵאַחַר שֶׁאַתָּה חָכָם כָּל כָּךְ בְּוַדַאי תּוּכַל לְהַשִׂיג לָנוּ מְעַט מִמֶנוּ.”
“בְּסֵדֶר,” אָמַר הָעוֹרֵב, “אֲנַסֶה לַעֲשׂוֹת מָה שֶׁאַתֶּם מְבַקְשִׁים וּלְהַשִׂיג לָכֶם אוֹר-יוֹם, אֲבָל עֲלֵיכֶם לָדַעַת כִּי אֲנִי יָכוֹל לָשֵׂאת רַק כַּמּוּת קְטַנָה מִמֶנוּ.”
הָאֶסְקִימוֹאִים הִבְטִיחוּ לוֹ שֶׁיִסְתַּפְּקוּ בְּכָל כַּמּוּת אוֹר שֶׁיַּצְלִיחַ לְהָבִיא וְאָמְרוּ לוֹ: “מוּטָב כַּמּוּת קְטַנָה שֶׁל אוֹר מֵאֲשֶׁר חֹשֶׁךְ מֻחְלָט.”
בֹּקֶר אֶחָד, חָשׁוּךְ וְאָפֵל, יָצָא הָעוֹרֵב לְמַסְעוֹתָיו.
הוּא עָף דָּרוֹמָה, לַמְּקוֹמוֹת שֶׁבָּהֶם זוֹרַחַת הַשֶּׁמֶשׁ.
אַחֲרֵי דֶּרֶךְ אֲרֻכָּה וּמַתִישָׁה, רָאָה סוֹף-סוֹף מְעַט אוֹר-יוֹם בּוֹקֵעַ מֵחַלוֹנוֹ שֶׁל אֹהֶל גָּדוֹל בְּמַחֲנֶה שֶׁל אִינְדְּיָאנִים לְיַד יַעַר גָּדוֹל.
הָעוֹרֵב הָיָה עָיֵף מְאֹד.
הוּא עָמַד לָנוּחַ עַל עָנָף שֶׁל עֵץ, לֹא רָחוֹק מֵהָאֹהֶל, וְהִתְבּוֹנֵן בְּשֶׁקֶט.
הָיָה זֶה הָאֹהֶל שֶׁל מַנְהִיג הָאִינְדִּיָּאנִים וּמִשְׁפַּחְתוֹ, וְאָמְנָם, אַחֲרֵי זְמַן לֹא רַב הוּסַט פֶּתַח הָאֹהֶל וּמִמֶנוּ יָצְאָה בִּתוֹ שֶׁל הַמַּנְהִיג וּבְיָדֶיהָ מֵימִיַת עוֹר.
הִיא פָּנְתָה אֶל הַנַּחַל כְּדֵי לְמַלֵא מַיִם בַּמֵימִיָה.
הָעוֹרֵב נִצֵל אֶת הַהִזְדַּמְנוּת, הָפַךְ לְגַרְגִיר אָבָק קָטָן וְנָחַת עַל לְבוּשׁ הַפַּרְוָה שֶׁל הָאִינְדְּיָאנִית הַצְּעִירָה וְכָךְ חָזַר אִתָה אֶל הָאֹהֶל.
בְּתוֹךְ הָאֹהֶל רָאָה תִּינוֹק אִינְדְּיָאנִי מְשַׂחֵק עַל הָרִצְפָּה בָּאוֹר הַבָּהִיר שֶׁל הַיּוֹם.
הָעוֹרֵב, בִּדְמוּתוֹ כְּגַרְגִיר אָבָק, קָפַץ מֵעַל בֶּגֶד הַפַּרְוָה שֶׁל הַנַּעֲרָה וְנִכְנַס לְתוֹךְ אָזְנוֹ שֶׁל הַיֶּלֶד, שָׁם דִּגְדֵג אוֹתוֹ וְהֵצִיק לוֹ עַד שֶׁהַיֶּלֶד פָּרַץ בְּבֶכִי.
“מָה אַתָּה רוֹצֶה, יַלְדִי?” שָׁאַל הַמַּנְהִיג, שֶׁהָיָה אָב טוֹב וּמָסוּר.
גַרְגִיר הָאָבָק לָחַשׁ מַשֶׁהוּ עַל אָזְנוֹ שֶׁל הַיֶּלֶד הַקָּטָן, וְהוּא בִּקֵשׁ
עוֹד אוֹר-יוֹם כְּדֵי לְשַׂחֵק בּוֹ.
“תְנִי לוֹ כַּדוּר קָטָן שֶׁל אוֹר-יוֹם כְּדֵי שֶׁיוּכַל לְשַׂחֵק בּוֹ,” צִוָה הַמַּנְהִיג עַל בִּתוֹ הַבְּכִירָה.
הַנַּעֲרָה פָּתְחָה קֻפְסָה וְהוֹצִיאָה מִתוֹכָה מְעַט אוֹר-יוֹם.
הִיא גִּלְגְלָה אוֹתוֹ לְכַדוּר נוֹצֵץ וְנָתְנָה אוֹתוֹ לַתִינוֹק.
זוֹ הָיְתָה בְּדִיוּק כַּמּוּת הָאוֹר שֶׁהָעוֹרֵב הָיָה יָכוֹל לָשֵׂאת אִם רַק יַצְלִיחַ לֶאֱחֹז בּוֹ.
הָעוֹרֵב הָיָה חָכָם מְאֹד וּמָצָא פִּתְרוֹן.
הוּא לָחַשׁ לְאָזְנוֹ שֶׁל הַיֶּלֶד: “בַּקֵשׁ שֶׁיִקְשְׁרוּ שְׂרוֹךְ אֶל כַּדוּר-הָאוֹר.”
הַיֶּלֶד שָׁמַע וּבִקֵשׁ אֶת מָה שֶׁלָחַשׁ לוֹ הָעוֹרֵב.
אֲחוֹתוֹ קָשְׁרָה אֶת כַּדוּר-הָאוֹר בִּשְׂרוֹךְ וְהַיֶּלֶד נֶהֱנָה מְאֹד מֵהַמִּשְׂחָק.
הוּא מָשַׁךְ בָּרְצוּעָה וְגִלְגֵל אֶת כַּדוּר-הָאוֹר.
זֶה הָיָה מִשְׂחָק מְעַנְיֵן.
כַּעֲבֹר זְמַן קָצָר יָצְאוּ הַמַּנְהִיג וּבִתוֹ מֵהָאֹהֶל וְהִשְׁאִירוּ אֶת יְרִיעַת הַכְּנִיסָה פְּתוּחָה.
זוֹ הָיְתָה הַהִזְדַּמְנוּת שֶׁל הָעוֹרֵב.
הוּא קָפַץ הַחוּצָה מֵאָזְנוֹ שֶׁל הַיֶּלֶד בִּדְמוּתוֹ כְּגַרְגִיר אָבָק וְהָפַךְ אֶת עַצְמוֹ שׁוּב לְעוֹרֵב.
וְאָז חָטַף אֶת הַשְׂרוֹךְ מִידֵי הַיֶּלֶד הַקָּטָן, זִנֵק מִבַּעַד לְפֶתַח הָאֹהֶל וְהִמְרִיא לַשָּׁמַיִם כְּשֶׁאוֹר-הַיּוֹם הַקָּשׁוּר בִּשְׂרוֹךְ מִשְׁתַּלְשֵׁל מִפִּיו.
הָעוֹרֵב עָף וְעָף לְכִוּוּן אָלַסְקָה.
הוּא עָבַר מֶרְחָק גָּדוֹל וְהִשְׁגִיחַ עַל כַּדוּר-הָאוֹר שֶׁבְּפִיו.
כְּשֶׁהִגִּיעַ לַצָפוֹן הֶחָשׁוּךְ, הִתִיז כַּדוּר-הָאוֹר
אֶת נִיצוֹצוֹתָיו וְהֵאִיר אֶת הַקֶּרַח בְּאוֹר בָּהִיר.
יָצְאוּ הַתּוֹשָׁבִים מִבָּתֵיהֶם בְּהִשְׁתָאוּת.
הָעוֹלָם סְבִיבָם הָיָה מוּאָר וְיָפֶה.
הֵם נֶהֱנוּ מֵהַמַּתָנָה הַמֻּפְלָאָה שֶׁהֵבִיא לָהֶם הָעוֹרֵב, רָקְדוּ וְשָׁרוּ שָׁעוֹת אֲרֻכּוֹת.
כַּדוּר-הָאוֹר שֶׁהֵבִיא הָעוֹרֵב הִסְפִּיק לְכַמָּה חֳדָשִׁים.
כָּל הַיּוֹם וְכָל הַלַּיְלָה הֵאִיר כַּדוּר-הָאוֹר עַל מִשְׂחֲקֵיהֶם וַעֲבוֹדָתָם שֶׁל הָאֶסְקִימוֹאִים הַמְּאֻשָׁרִים.
אֲבָל לְאַחַר מִסְפַּר חֳדָשִׁים נִגְמַר הָאוֹר שֶׁבַּכַּדוּר וְשׁוּב הֵחֵל לְהִשְׂתָרֵר חֹשֶׁךְ עַל פְּנֵי הָאָרֶץ.
הַתּוֹשָׁבִים הִתְחַנְנוּ בִּפְנֵי הָעוֹרֵב שֶׁיֵצֵא שׁוּב אֶל מַסְעוֹתָיו וְיָבִיא לָהֶם עוֹד כַּדוּר-אוֹר קָטָן.
הַחֹשֶׁךְ כְּבָר הִשְׁתַּלֵט עַל הָאָרֶץ בְּכָל שְׁעוֹת הַיּוֹם וְהַלַּיְלָה.
וְהָעוֹרֵב הִסְכִּים לָצֵאת דָּרוֹמָה לְהָבִיא אִתּוֹ מְעַט אוֹר-יוֹם, כְּדֵי שֶׁיַּסְפִּיק לְכַמָּה חֳדָשִׁים שֶׁל מִשְׂחָקִים וְשֶׁל עֲבוֹדָה.
לָכֵן שׂוֹרֵר בְּאַרְצוֹת הַצָּפוֹן חֹשֶׁךְ מֻחְלָט בְּחָדְשֵׁי הַחֹרֶף.
בְּכָל שָׁנָה הַתּוֹשָׁבִים מְחַכִּים לָעוֹרֵב שֶׁיָּבִיא אִתּוֹ אֶת מַתְנַת הָאוֹר, וּבָאָבִיב מַגִּיעַ הָעוֹרֵב עִם כַּדוּר-אוֹר חָדָשׁ, וְכֻלָם נֶהֱנִים מֵהָאוֹר בְּכָל שְׁעוֹת הַיּוֹם וְהַלַּיְלָה.
וְאָז נִגְמָר כַּדוּר-הָאוֹר הַקָּטָן וְהָעוֹרֵב צָרִיךְ לָצֵאת שׁוּב לְמַסָעוֹ כְּדֵי לְהָבִיא כַּדוּר-אוֹר חָדָשׁ וְחוֹזֵר חֲלִילָה.