יְלָדִים שׁוֹבָבִים, שֶׁרוֹצִים קְצָת לְקַלְקֵל אֶת הַסֵּדֶר בְּבֵית הַסֵּפֶר, זוֹרְקִים פִּצְצוֹת סִרָחוֹן בַּכִּתוֹת. הָרֵיחַ הַנּוֹרָא מַבְרִיחַ אֶת הַמּוֹרִים וְהַתַּלְמִידִים, וְהַשִּׁעוּר מִתְבַּטֵל, לִפְעָמִים. 
בְּיָמִים אֵלֶה, הוֹדִיעוּ הָאָמֶרִיקָאִים כִּי הֵם חוֹשְׁבִים שֶׁרַעְיוֹן פִּצְצוֹת הַסִּרָחוֹן מַתְאִים לְמִלְחָמָה בָּאוֹיֵב. "אֲנַחְנוּ מְפַתְחִים פְּצָצָה שֶׁתָפִיץ רֵיחַ שֶׁאִי אֶפְשָׁר לִסְבּוֹל אוֹתוֹ", הוֹדִיעוּ הַמַּדְעָנִים הָאָמֶרִיקָאִים. לְאַחַר שָׁנִים שֶׁל בְּדִיקוֹת, הֵם הִגִיעוּ לַמַּסְקָנָה, שֶׁבְּנֵי הָאָדָם לֹא יְכוֹלִים לִסְבּוֹל רֵיחוֹת שֶׁל שֵׂעָר שָׂרוּף, בִּיוּב, בָּשָׂר רָקוּב וְעוֹד. "אֶת כָּל הָרֵיחוֹת הָאֵלֶה הִכְנַסְנוּ לַפְּצָצָה, שֶׁאַף אוֹיֵב לֹא יוּכַל לַעֲמוֹד בְּפָנֶיהָ וְיִבְרַח, עוֹד לִפְנֵי שֶׁיָרִינוּ יְרִיָה אַחַת", הֵם אוֹמְרִים.
הָאָמֶרִיקָאִים הוֹדִיעַ גַם עַל פִּתוּחַ נֶשֶׁק מְעַנְיֵן אַחֵר – גֶ'ל הַחְלָקָה. זֶהוּ גֶ'ל מְיֻחָד בְּמִינוֹ, שֶׁנִּתַן לְפַזֵר אוֹתוֹ בִּמְקוֹמוֹת שׁוֹנִים. כָּל מִי שֶׁיִדְרֹךְ עָלָיו, אוֹ יִסַע עָלָיו, יַחְלִיק. "גַם טַנְקִים יַחְלִיקוּ וְלֹא יוּכְלוּ לְהִתְקַדֵם", מְסַפְּרִים הַמַּדְעָנִים. כַּעֲבֹר יוֹם, הַחֹמֶר הַזֶּה נֶעֱלַם וּמְאַפְשֵׁר לַחַיָלִים הַמִּשְׁתַּמְשִׁים בּוֹ לְהִתְקַדֵם.
מְעַנְיֵן אֵיךְ יֵרָאֶה שְׂדֵה הַקְּרָב עִם כְּלֵי הַנֶּשֶׁק הַמְּעַנְיְנִים הָאֵלֶה.
