סְנָאִי
סְנָאִי קָטֹן גְּדָל הַזָּנָב
יָשַׁב לוֹ בְּרֹאש הֶעָנָף,
יָשֹׁב יָשַׁב עַל עֲכוֹזוֹ,
פִּצַּח לוֹ בַּלָּט אֲגוֹזוֹ.
הָאֱגוֹז עוֹדוֹ בַּכָּף –
פִּתְאֹם פָּף! –
וַיָּעָף חֵץ,
נָפַל סְנָאִי מִן הָעֵץ,
הָהּ, עַל סְנָאִי בָּא הַקֵּץ!
