גַּם פּוֹלִי כְּבָר הָיָה בְּמִשְׂרָדוֹ. עַל שׁוּלְחָנוֹ הָיוּ שָׁלוֹשׁ קָאסֵטוֹת סִרְטֵי-צִילּוּם בִּשְׁבִיל קַרְדִּינַאל. הַבְּעָיָה הַבָּאָה הִיא הַעֲבָרַת הַדְּבָרִים הַמְּקוּלָּלִים הָאֵלֶּה. עִסְקִי הָרִיגּוּל הֵם סְבַךְ שֶׁל נִיגּוּדִים שְׁלוּבִים אֵלֶּה בָּאֵלֶּה. יֵשׁ בָּהֶם חֲלָקִים קָשִׁים כַּשְּׁאוֹל. יֵשׁ הַכְּרוּכִים בְּסַכָּנָה הַגּוֹרֶמֶת לוֹ לְהִצְטַעֵר שֶׁלֹּא נִשְׁאַר בִּנְיוּ-יוֹרְק טַיְימְס. אֲבָל יֵשׁ חֲלָקִים כֹּה פְּשׁוּטִים, עַד שֶׁיָּכוֹל הָיָה לָתֵת לְאֶחָד מִיְּלָדָיו לְטַפֵּל בָּהֶם. מַחְשָׁבָה זוֹ עַצְמָהּ עָלְתָה בְּדַעְתּוֹ כַּמָּה פְּעָמִים - לֹא שֶׁחָשַׁב עַל כָּךְ בִּרְצִינוּת, אֲבָל בִּרְגָעִים שֶׁבָּהֶם הוּשְׁפַּע מוֹחוֹ מִכַּמָּה כּוֹסוֹת מַשְׁקֶה הֲגוּנוֹת, הָיָה מִשְׁתַּעֲשֵׁעַ בַּמַּחְשָׁבָה שֶׁאֵדִי יָכוֹל לָקַחַת חֲתִיכַת גִּיר וְלַעֲשׂוֹת סִימָן מְסוּיָּם בְּמָקוֹם מְסוּיָּם. מֵעֵת לְעֵת, הָיוּ אַנְשֵׁי סֶגֶל הַשַּׁגְרִירוּת מְטַיְּילִים בְּמוֹסְקְבָה וְעוֹשִׂים דְּבָרִים הַחוֹרְגִים בְּמִקְצָת מֵהָרָגִיל. בַּקַּיִץ, הָיוּ נוֹעֲצִים פֶּרַח בַּדָּשׁ וּמְסִירִים אוֹתוֹ לְלֹא סִיבָּה נִרְאֵית לָעַיִן - וּקְצִינֵי הַק-ג-ב הָעוֹקְבִים אַחֲרֵיהֶם הָיוּ סוֹרְקִים אֶת הַמִּדְרָכוֹת בִּדְאָגָה וּמַחְפְּשִׂים אֶת הָאִישׁ שֶׁאֵלָיו כּוּוַּן הַ"סִימָן". בְּמֶשֶׁךְ הַשָּׁנָה כּוּלָּהּ, הָיוּ כַּמָּה מֵהֶם שֶׁשּׁוֹטְטוּ בָּעִיר, מְצַלְּמִים תְּמוּנוֹת שֶׁל חַיֵּי הַיּוֹם-יוֹם בָּרְחוֹב. לְמַעֲשֶׂה, כִּמְעַט לֹא צָרִיךְ הָיָה לְהַגִּיד לָהֶם לַעֲשׂוֹת זֹאת. כַּמָּה מֵאַנְשֵׁי הַשַּׁגְרִירוּת הָיוּ צְרִיכִים לְהִתְנַהֵג בְּאוֹפֶן הַיּוֹצֵא-דּוֹפֶן הָרָגִיל לְגַבֵּיהֶם כְּאָמֶרִיקָנִים, כְּדֵי לְשַׁגֵּעַ אֶת הָרוּסִים. בְּעֵינָיו שֶׁל קְצִין רִיגּוּל נֶגְדִּי, כָּל דָּבָר יָכוֹל לִהְיוֹת סִימָן סוֹדִי: מָגֵן שֶׁמֶשׁ מוּרָד בִּמְכוֹנִית חוֹנָה, חֲבִילָה שֶׁהוּנְּחָה עַל הַמּוֹשָׁב הַקִּדְמִי, הָאוֹפֶן שֶׁבּוֹ נוֹטִים הַגַּלְגַּלִּים. הַתּוֹצָאָה מִכָּל הַמַּאֲמַצִּים הַלָּלוּ, חֶלְקָם מְכוּוָּנִים וְחֶלְקָם אַקְרָאִיִּים, הָיָה שֶׁאֲנָשַׁי "שְׁתַּיִים" הִתְרוֹצְצוּ בְּכָל רַחֲבֵי הָעִיר בְּחִיפּוּשׂ אַחֲרֵי דְּבָרִים שֶׁכְּלָל לֹא הָיוּ קַיָּימִים. זֶה הָיָה דָּבָר שֶׁאוֹתוֹ עָשׂוּ הָאָמֵרִיקָנִים טוֹב יוֹתֵר מֵהָרוּסִים, הַמְּמוּשְׁטָרִים מִכְּדֵי לִנְהוֹג בְּאוֹפֶן אַקְרָאִי בֶּאֱמֶת, וְדָבָר זֶה מֵירֵר מְאוֹד אֶת חַיֵּיהֶם שֶׁל אַנְשֵׁי הָרִיגּוּל הַנֶּגְדִּי מֵהַמִּנְהָל הָרָאשִׁי הַשֵּׁנִי.
אֲבָל הֵם הָיוּ אֲלָפִים, וּבְסֶגֶל הַשַּׁגְרִירוּת הָיוּ רַק שֶׁבַע מֵאוֹת אָמֵרִיקָנִים, כּוֹלֵל בְּנֵי מִשְׁפָּחוֹת.
וְפּוֹלִי עֲדַיִין אָחַז בְּסֶרֶט-הַצִּילּוּם שֶׁעָלָיו לִמְסוֹר. הוּא תָּהָה מַדּוּעַ סֵירֵב קַרְדִּינָאל תָּמִיד לְהִשְׁתַּמֵּשׁ בְּשִׁיטַת הַהַעֲבָרָה הָעִיוֶּורֶת. אֵלֶּה הָיוּ בְּדִיּוּק הַנְּסִיבּוֹת הַמַּתְאִימוֹת לְכָךְ. בְּהַעֲבָרָה עִיוֶּורֶת טִיפּוּסִית מִשְׁתַּמְּשִׁים בְּחֵפֶץ הַנִּרְאֶה כְּמוֹ אֶבֶן רְגִילָה, אוֹ מַשֶּׁהוּ רָגִיל וְתָמִים דּוֹמֶה, שֶׁבְּתוֹכָהּ נַעֲשֶׂה חָלָל הַמַּכִּיר אֶת מָה שֶׁרוֹצִים לְהַעֲבִיר. בְּמוֹסְקְבָה הִרְבּוּ לְהִשְׁתַּמֵּשׁ בִּלְבֵנִים, כֵּיוָון שֶׁכִּמְעַט כָּל בָּתֵּי הָעִיר הָיוּ בְּנוּיִים מֵהֶן, וְרַבּוֹת מֵהֶן הָיוּ רוֹפְפוֹת בִּגְלַל אֵיכוּת הַבְּנִיָּיה הַיְּרוּדָה, אֲבָל מִגְוַון הָאֶפְשָׁרוּיוֹת הָיָה אֵינְסוֹפִי.
מֵאִידָךְ, מִגְוַון הַדְּרָכִים שֶׁבָּהֶן אֶפְשָׁר לְבַצֵּעַ הַעֲבָרַת-מַגָּע הִינּוֹ מוּגְבָּל, וְתָלוּי בְּכוֹשֶׁר תִּזְמוּן הַמָּצוּי רַק אֵצֶל שַׂחְקָנֵי כַּדּוּרֶגֶל מְעוּלִּים. אֱמֶת, הַסּוֹכְנוּת לֹא נָתְנָה לוֹ אֶת תַּפְקִידוֹ מִכֵּיוָון שֶׁהוּא קַל, אֲבָל שׁוּב אֵינוֹ יָכוֹל לְהִסְתַּכֵּן בְּעַצְמוֹ. אוּלַי אִשְׁתּוֹ תּוּכַל לְבַצֵּעַ אֶת הַהַעֲבָרָה...