הַנַּעַר דִּיבֵּר, נוֹפֵף בְּאֶגְרוֹפוֹ אֵלֶיהָ, וְהַצָּמָה עַל עוֹרְפּוֹ הִתְנוֹדְדָה מִצַּד לְצַד. הָעֵצִים בַּגִּינָּה נָעוּ, וְהוֹתִירוּ תַּבְנִיּוֹת שֶׁל אוֹר וְצֵל עַל קַרְקַפְתּוֹ הַגְּלוּחָה.

יוֹנָה נִעְנְעָה בְּרֹאשָׁהּ לְעוּמָּתוֹ. "לֹא, זֶה לֹא כָּכָה. אֲנִי אֶמְצָא דֶּרֶךְ".

"בֶּטַח תִּמְצְאִי דֶּרֶךְ. כְּמוֹ שֶׁהָרַגְתְּ אוֹתָנוּ אָז, אַתְּ רוֹצָה לַהֲרוֹג אוֹתָנוּ עַכְשָׁיו. לֹא הֵגַנְתְּ עָלֵינוּ לִפְנֵי שֶׁנּוֹלַדְנוּ, וְכָכָה הָרַגְתְּ אוֹתָנוּ, וּבְדִיּוּק בְּאוֹתָהּ צוּרָה אַתְּ הוֹלֶכֶת לַעֲשׂוֹת מָה שֶׁבָּא לָךְ עַכְשָׁיו, כִּי לֹא אִכְפַּת לָךְ מֵאִיתָּנוּ וְאֶת חוֹשֶׁבֶת רַק עַל עַצְמֵךְ".

יוֹנֶה רָצְתָה לְהָגֵן עַל עַצְמָהּ, לְהַסְבִּיר שֶׁלֹּא הָרְגָה אוֹתָם, שֶׁרָצְתָה אוֹתָם בְּכָל מְאוֹדָהּ וְרַק הַגּוֹרָל הוּא שֶׁפָּגַע בָּהֶם, שֶׁאִילּוּ הָיְיתָה הַבְּחִירָה בְּיָדֶיהָ הָיוּ כּוּלָּם הַיּוֹם חַיִּים, אֲבָל תְּחוּשַׁת הָאַשְׁמָה עָצְרָה אוֹתָהּ.

עֵינֵי אַרְבַּעַת הַיְּלָדִים הַצְּעִירִים יוֹתֵר פָּנוּ הָלוֹךְ וָשׁוֹב בֵּין יוֹנָה לְבֵין אַבְשָׁלוֹם הַנַּעַר. אַבְשָׁלוֹם הַפָּעוֹט מָצַץ אֶת אֲגוּדָלוֹ וְנִרְאָה עַל סַף בֶּכִי. אַבְשָׁלוֹם הָעֶלֶם, שֶׁהוֹפִיעַ בֵּינְתַיִים, עָמַד מֵאָחוֹר לְיַד הַנַּעַר, יָדָיו שְׁלוּבוֹת עַל חָזֵהוּ, וְשָׁתַק.

"הָיִית רוֹצֶה שֶׁנַּתְחִיל לָרִיב בֵּינֵינוּ מִי יִזְכֶּה", הִמְשִׁיךְ הַנַּעַר. "הָיִית רוֹצָה שֶׁכָּל אֶחָד מֵאִיתָּנוּ יִתְחַנֵּף אֵלַיִךְ, וָאָז תִּבְחֲרִי אֶת הַחַנְפָן הֲכִי גָּדוֹל. אֲבָל זֶה לֹא יַעֲבוֹד לְךָ. כּוּלָּנוּ נֶגְדֵּךְ. אֲנַחְנוּ מְאוּחָדִים, וְכוּלָּנוּ נֶגְדֵּךְ".

הַנַּעַר סִייֵּם, וְאָז סִימָן לְאֶחָיו לָבוֹא אַחֲרָיו. הַתְּאוֹמִים בָּאוּ מִיָּד, הַיֶּלֶד הִתְעַכֵּב עוֹד מְעַט, תּוֹהֶה, וְשָׁאַל "אִמָּא? זֶה נָכוֹן מָה שֶׁהוּא אָמַר? זֶה נָכוֹן?"

וְאָז לָקַח אֶת הַפָּעוֹט עַל כְּתֵפָיו, לַמְרוֹת מֶחָאוֹתָיו שֶׁהוּא רוֹצֶה לְהִישָּׁאֵר עִם אִמָּא, וְהִצְטָרֵף אֶל שְׁאָר רוּחוֹת הַיְּלָדִים. יוֹנָה יָשְׁבָה עַל הַסַּפְסָל וְהִבִּיטָה בָּהֶם מִתְרַחֲקִים, וְהִרְגִּישָׁה אֶת רַגְלֶיהָ כְּבֵדוֹת כָּעוֹפֶרֶת.

אַבְשָׁלוֹם הָעֶלֶם נוֹתַר מוּלָהּ, עֲדַיִין שְׁלוּב יָדַיִים. יוֹנָה שָׁתְקָה וְחִיכְּתָה שֶׁיְּדַבֵּר, עַד שֶׁפָּקְעָה סַבְלָנוּתָהּ.

"נוּ. תַּגִּיד מַשֶּׁהוּ. כָּל דָּבָר. אַתָּה מַסְכִּים אִיתּוֹ? אַתָּה מַסְכִּים אִיתִּי? גַּם אַתָּה שׂוֹנֵא אוֹתִי?"

הָעֶלֶם מָשַׁךְ בִּכְתֵפָיו.

"שׂוֹנֵא זֹאת מִילָּה גְּדוֹלָה. צָרִיךְ לִהְיוֹת קַיָּים כְּדֵי לִשְׂנוֹא. אֲנִי בִּכְלָל קַיָּים? אֲנִי חֵלֶק מִמֵּךְ, אוֹ יֵשׁוּת עַצְמָאִית? אֶת הִמְצֵאת אוֹתִי, וְאַתְּ מְקַיֶּימֶת אוֹתִי. שָׁמַעְתְּ מָה כִּיפָא אָמַר – אַתְּ אֲפִילּוּ לֹא יוֹדַעַת אִם הָיִינוּ בָּנִים אוֹ בָּנוֹת. גַּם אִם אֶת הָאַחִים שֶׁלִּי לֹא הָרַגְתְּ בְּאוֹפֶן אַקְטִיבִי כְּפִי שֶׁהָרַגְתָּ אוֹתִי כְּשֶׁחָתַמְתָּ עַל הַטּוֹפֶס. בְּכָל מִקְרֶה לֹא הִשְׁקַעְתְּ מַאֲמָץ בְּלָלֶדֶת אוֹתָנוּ, אוֹ לְהָבִין אוֹתָנוּ. אַתְּ בּוֹחֶרֶת מָה שֶׁנּוֹחַ לְךָ. אִם אֲנִי שׂוֹנֵא אוֹתָךְ זֶה רַק כִּי אַתְּ שׂוֹנֵאת אֶת עַצְמֵךְ".

הוּא עָמַד כָּךְ עוֹד כַּמָּה שְׁנִיּוֹת, וְאָז פִּיהֵק, כִּמְסַמֵּן שֶׁהַשִּׂיחָה כּוּלָּהּ מְשַׁעֲמֶמֶת אוֹתוֹ, וְהִתְפּוֹגֵג.

יוֹנָה נִשְׁאֲרָה עַל הַסַּפְסָל עוֹד שָׁעָה אֲרוּכָּה, בְּתִקְווֹה שֶׁאֶחָד הָאַבְשָׁלוֹמִים יַחֲזוֹר, עַד שֶׁנּוֹאֲשָׁה. הִיא יָצְאָה מֵגֵן הַשַּׁעֲשׁוּעִים לְכִיוּוּן בֵּיתָהּ, וְטִיפְּסָה אֶת אַרְבָּעִים הַמַּדְרֵגוֹת עַד לְדַלְתָּהּ. הַבַּיִת הָיָה רֵיק, פְּרָט לְשֶׁסֶק שֶׁשָּׂמְחָה לִקְרָאתָהּ וְיִילְּלָה אֲרוּכּוֹת וּמָרוֹת. יוֹנָה הֶאֱכִילָה אֶת הַחֲתוּלָה וּבָדְקָה אֶת הַדּוֹאַר. עוֹד שְׁלוֹשָׁה מִכְתָּבִים שֶׁמַּצִּיעִים לָהּ הַחְלָמָה נִיסִּית בְּאֶמְצָעִים נִיסְיוֹנִיִּים אִם רַק תּוֹאִיל לִהְיוֹת שְׁפַן נִיסְיוֹנוֹת. מָה יִהְיֶה אִיתָּהּ? וּמָה יִהְיֶה עִם שֶׁסֶק אַחֲרֵי שֶׁהִיא, יוֹנָה, כְּבָר לֹא תִּהְיֶה? וְאוּלַי הִגִּיעַ הַזְּמַן לְהַכְנִיס סֵדֶר בְּחַיֶּיהָ, לִקְרַאת מוֹתָהּ.

לְיַד שׁוּלְחַן הָאוֹכֶל, עִם אַרְבַּע פְּרוּסוֹת עַגְבָנִיָּיה וּשְׁתֵּי כַּפּוֹת קוֹטֵג', טוֹסְט אֶחָד מִלֶּחֶם לָבָן וְטוֹסְט אֶחָד מִלֶּחֶם מָלֵא, עָרְכָה יוֹנָה רְשִׁימָה שֶׁל מְאַמְּצִים אֶפְשָׁרִיִּים לְשֶׁסֶק.

הָרְשִׁימָה הָיְיתָה קְצָרָה. אוּרִי, הַיֶּלֶד שֶׁל הַשְּׁכֵנִים מִלְּמַעְלָה, שֶׁתָּמִיד אָהַב לְלַטֵּף אֶת שֶׁסֶק בְּדַרְכּוֹ לְבֵית הַסֵּפֶר. דִּימָא, הַקַּצָּב מֵהַסּוּפֶּר, שֶׁנָּתַן לְיוֹנָה מִדֵּי פַּעַם שְׁאֵרִיּוֹת שֶׁל בָּשָׂר טָחוּן, לְפָחוֹת אֶצְלוֹ הִיא תֹּאכַל הֵיטֵב. נֵרִיָּה, הַסַּפְרָנִית, שֶׁתָּמִיד הִשְׁאִירָה מָזוֹן יָבֵשׁ לַחֲתוּלֵי הָרְחוֹב, לְרַגְלֵי הָעֵץ שֶׁבְּרַחֲבַת הַכְּנִיסָה לַסִּפְרִיָּיה. יוֹנָה הֶחֱלִיטָה שֶׁמָּחָר בַּבּוֹקֶר, עוֹד לִפְנֵי שֶׁהִיא הוֹלֶכֶת לְכִיפָא, הִיא תְּדַבֵּר עִם שְׁלוֹשְׁתָּם וְתִשְׁאַל אוֹתָם אִם הֵם מוּכָנִים לְאַמֵּץ אֶת שֶׁסֶק, וְלֶאֱהוֹב אוֹתָהּ.

הַהַחְלָטָה הָיְיתָה מְעַיֶּיפֶת. יוֹנָה חָשָׁה אֶת גּוּפָהּ רוֹעֵד מִתְּשִׁישׁוּת, כְּאִילּוּ נִיצְּחָה בְּמַאֲבַק אֵיתָנִים בֵּינָהּ לְבֵין עַצְמָהּ. עָמוֹק מֵאֲחוֹרֵי הַתְּשִׁישׁוּת הִיא חָשָׁה שֶׁקֶט. הָיְיתָה בָּהּ יוֹתֵר מְנוּחָה, כְּאִילּוּ עֶצֶם הַהַחְלָטָה לְשַׁחְרֵר, לְהַשְׁלִים, לֹא לֶאֱחוֹז בְּשֶׁסֶק עַד רֶגַע מוֹתָהּ, הֵקֵלָּה עָלֶיהָ.

הַשָּׁעָה כְּבָר הָיְיתָה מְאוּחֶרֶת, וְיוֹנָה פִּיהֲקָה וְהִתְאַרְגְּנָה לְשֵׁינָה. הִיא הִסְתַּכְּלָה עַל הַכּוּרְסָה, אֲבָל לֹא הָיוּ בָּהּ תְּאוֹמֵי אַבְשָׁלוֹם. הַכָּרִית הַגְּדוֹלָה בְּפִינַּת חֲדַר הַשֵּׁינָה הָיְיתָה נְטוּלַת אַבְשָׁלוֹם הַנַּעַר. שֶׁסֶק יְשָׁנָה לְבַדָּהּ, וְאַבְשָׁלוֹם הַיֶּלֶד לֹא הָיָה מְכוּרְבָּל סְבִיבָהּ. יוֹנָה שָׁכְבָה בַּחוֹשֶׁךְ וְהִקְשִׁיבָה לַשֶּׁקֶט, שֶׁבּוֹ נִשְׁמְעָה רַק נְשִׁימָתָהּ שֶׁלָּהּ, בּוֹדְדָה. הַבָּנִים שֶׁלָּהּ, הָאַבְשָׁלוֹמִים שֶׁלָּהּ. כָּל כָּךְ הַרְבֵּה שָׁנִים הִיא אִיתָּם. אוּלַי הֵם רַק יְצִירֵי דִּמְיוֹנָהּ, כְּפִי שֶׁכִּיפָא אָמַר, אֲבָל אֵיךְ תּוּכַל לְוַותֵּר עֲלֵיהֶם?

אַחֲרֵי זְמַן רַב בְּלִי שֶׁהִצְלִיחָה לְהֵירָדֵם, קָרְאָה לְשֶׁסֶק לִישׁוֹן אִיתָּהּ בַּמִּיטָּה, פִיסְפְסָה לָהּ, וּבַסּוֹף קָמָה מִן הַמִּיטָּה וְהֵבִיאָה אוֹתָהּ בִּזְרוֹעוֹתֶיהָ אֶל הַכָּרִית, וְכָךְ, מְכוּרְבֶּלֶת סְבִיב חוֹמָה שֶׁל הַחֲתוּלָה וְגִרְגּוּרֶיהָ, הִצְלִיחָה סוֹף סוֹף לִישׁוֹן.

הָרוּחַ הֵנִיעָה אֶת הָעֲנָפִים בַּחוּץ, שֶׁחָרְקוּ עַל מִסְגֶּרֶת הַחַלּוֹן.

יוֹנָה הִתְעוֹרְרָה. לִבָּהּ פַּעַם בִּמְהִירוּת, נְשִׁימָתָהּ הָיְיתָה קְצָרָה וְכָל גּוּפָהּ מְיוּזָּע. הַסִּיּוּט הָיָה מוּחָשִׁי כָּל כָּךְ. הִיא רָאֲתָה אֶת עַצְמָהּ עוֹבֶרֶת בְּמַעֲבַר חֲצִיָּה בְּחֶבְרַת כָּל הָאַבְשָׁלוֹמִים. גַּם שֶׁסֶק הָיְיתָה שָׁם, הָלְכָה בֵּין רַגְלֵי כּוּלָּם וּזְנָבָהּ הַזָּקוּף הִתְפַּתֵּל בֵּינֵיהֶם. וְאָז הִגִּיעַ אַמְבּוּלַנְס, בְּסִירֶנָה מֵחֲרִישַׁת אוֹזְנַיִים, וְדָרַס אוֹתָם, אֶת כּוּלָּם. יוֹנָה רָאֲתָה אֶת הֶחָזֶה שֶׁלָּהּ מִתְמַלֵּא דָּם, וְאֵד בָּהִיר שֶׁל נְשָׁמָה מִשְׁתַּלְשֵׁל מַעְלָה מִגּוּפָהּ. הָאַבְשָׁלוֹמִים הַדְּרוּסִים הָיוּ מוּנָּחִים עַל הַכְּבִישׁ, מְחוּצִים, שְׁטוּחִים כִּדְמוּיוֹת קַרְטוֹן, עַד שֶׁהָפְכוּ לְקַו מִתְאָר מְצוּיָּר בְּגִיר וְהִתְמַזְּגוּ עִם הָאַסְפַלְט. רַק שֶׁסֶק נוֹתְרָה, שֶׁסֶק שֶׁהִתְרוֹצְצָה עַל מַעֲבַר הַחֲצִיָּה בֵּין הַפַּסִּים הַלְּבָנִים וְהַשְּׁחוֹרִים, יִלְּלָה וְחִיפְּשָׂה אֶת כּוּלָּם.

יוֹנָה נִיסְּתָה לְהִסְתַּכֵּל בַּחֶדֶר וְלִרְאוֹת אֶת בָּנֶיהָ בַּחֲשֵׁיכָה, אֲבָל לֹא הִבְחִינָה בְּאִישׁ מֵהֶם.

"אַבְשָׁלוֹם, בְּנִי, אַבְשָׁלוֹם", קָרְאָה יוֹנָה, וְאָז הִדְלִיקָה אֶת הָאוֹר, וְקָרְאָה שׁוּב.

אַף אֶחָד מֵהֶם לֹא הִגִּיעַ, וְיוֹנָה הִמְשִׁיכָה וְקָרְאָה. רַק שֶׁסֶק הֵצִיצָה מִתַּחַת לַשְּׂמִיכָה, רָאֲתָה שֶׁאֵין לְיוֹנָה שׁוּם דָּבָר מְעַנְיֵין לָתֵת לָהּ, וְהִתְכַּרְבְּלָה מֵחָדָשׁ. לְאַחַר זְמַן, שָׁמְעָה קוֹל.

"אֲנִי כָּאן".

יוֹנָה זָקְפָה אֶת רֹאשָׁהּ וְרָאֲתָה אֶת אַבְשָׁלוֹם הָעֶלֶם.

"אֵיפֹה כָּל הָאֲחֵרִים?" שָׁאֲלָה. קוֹלָהּ הָיָה רָטוֹב מִדְּמָעוֹת.

"אֲנִי כָּאן", חָזַר וְאָמַר הָעֶלֶם, וְהִתְיַישֵּׁב לְיָדָהּ עַל הַמִּיטָּה.

יוֹנָה חִיבְּקָה אוֹתוֹ, וְהִנִּיחָה אֶת רֹאשָׁהּ עַל חָזֵהוּ הָרָחָב. תַּלְתַּלָּיו הָאֲרוּכִּים שֶׁל אַבְשָׁלוֹם הָעֶלֶם נָגְעוּ בְּפָנֶיהָ, וְעָטְפוּ אֶת רֹאשָׁהּ כְּמָסַךְ מָגֵן.

"אֲנִי כָּאן, וַאֲנִי אִיתָּךְ" חָזַר וְאָמַר, וְאָז לִיטֵּף אֶת שֵׂיעֲרָהּ.

הַיָּד שֶׁל אַבְשָׁלוֹם הָיְיתָה רַכָּה כָּל כָּךְ, נְעִימָה כָּל כָּךְ. יוֹנָה הִשְׁעִינָה אֶת לֶחְיָהּ עַל כַּף יָדוֹ וְהִפְנְתָה אֵלָיו אֶת פָּנֶיהָ, וְאָז כּוֹפֵף אֵלֶיהָ אַבְשָׁלוֹם אֶת רֹאשׁוֹ וְנָשַׁק לִשְׂפָתֶיהָ. נְשִׁיקָה רַכָּה, נִצְמֶדֶת, מִתְמַזֶּגֶת.

"ה