[עַל-כֵּף יָם-מָוֶת זֶה] / 
לְשֵׁם אַחַד הָעָם 
עַל-כֵּף יָם-מָוֶת זֶה, בְּרֹאשׁ הַסֶּלַע, 
הִתְנַשֵּׂא לְפָנִים מִבְצָר יָשָׁן נוֹשָׁן; 
כָּאֵמִים נִשְׁקְפוּ מֵחוֹרָיו קְנֵי הַקֶּלַע, 
וּבְלֵב שָׁמַיִם תָּקְעוּ קַרְנוֹת צְרִיחָיו רֹאשָׁן. 
וְצִים, אֳנִיּוֹת קְרָב, יָבֹאוּ שָׁמָּה 
בְּיוֹם מִלְחָמָה; 
וְדִבְּרוּ קְנֵי הַקֶּלַע עִם-הַצִּים. 
וּמִדֵּי רָעַם וַיִּתְפּוֹצֵץ קוֹלָם – 
וַיְהִי הַיָּם הַזֶּה וַחֲלַל הָעוֹלָם 
לְחֶרְדַּת אֱלֹהִים. 
וְעַתָּה מֵת הַיָּם, נִתְיַתֵּם כֵּפוֹ. 
מִבְצָרוֹ הָרוּס; 
רַק נִדְבְּכֵי חֳרָבוֹת, אַבְנֵי מַעֲמָסָה 
עִם גָּדֵר נֶהֱרָסָה 
עוֹד תְּלוּיִם שָׁם בְּנֵס עַל-כְּתֵפוֹ 
וּסְמוּכִים עַל הַנֵּס. 
וַעֲרָפֶל עַד לֹא-יִקָּרֵעַ פָּרוּשׂ 
כְּסָדִין לָבָן עַל-הַמֵּת. 
וְעָב עַל-רְעָמֶיהָ כִּי תִדָּחֶה שָׁמָּה – 
וְנִרְדָּמָה. 
וְהַכֹּל כְּאִלּוּ מְהַרְהֵר כָּאן בִּדְמָמָה – 
“וְעַתָּה מֵת הַיָּם.” 
לְפָנִים עָלָה כָאן בִּלְבַב הַיָּם אִי שַׁאֲנָן, 
אִי-תִקְוָה קָרְאוּ לוֹ, וּנְוֵה הַפֶּלֶא; 
הָאֶרֶז שִׂגְשֵׂג בּוֹ, הַבְּרוֹשׁ הָרַעֲנָן, 
וּמִגְדַּל מָאוֹר נִצָּב שָׁם עַל צוֹק הַסֶּלַע. 
וְסִירוֹת קַלּוֹת, לִבְנוֹת הַכְּנָפַיִם, 
לְאוֹר הַמִּגְדָּל הָיוּ בָאוֹת שָׁמָּה 
וּמְבִיאוֹת עִמָּן שָׁמָּה צָהֳלַת חַיִּים – 
וְנִשְׁפְּכָה עַל-גַּיְא וְרָמָה. 
וּמִדֵּי צֵאת הַסִּירוֹת שׁוּב הַיָּמָּה – 
וּבֵרַךְ חֶרֶשׁ אוֹר הַמִּגְדָּל צֵאתָן 
מִמְּרוֹם הַצּוֹק הָאֵיתָן. 
וַיְהִי הָאִי הַזֶּה לִנְוֵה הַבְּרָכָה עִם 
מְקוֹר נֶחָמַת אֱלֹהִים. 
וְעַתָּה מֵת הָאִי. לֹא-בְרוֹשׁ וְלֹא-אָרֶז; 
הַקִּימוֹשׁ יִפְרֶה בוֹ עִם אֵזוֹב צָעִיר; 
עַל-חַלְמִישׁ כַּנּוֹ אֶ חָ ד נִשְׁאַר, עֵד הֶהָרֶס, 
הַמִּגְדָּל בְּרֹאשׁ הַסֶּלַע; 
עֲרִירִי נִצָּב שָׁם, וּכְבוֹא הַחַרְסָה 
יַד-סֵתֶר תַּדְלִיק בְּרֹאשׁוֹ נֵר הַפֶּלֶא, 
וּכְמוֹ שֶׁהֵאִיר – יָאִיר. 
לְמִי הוּא מֵאִיר שָׁם וְלָמָּה? – 
וּסְבִיבָיו מֵת הַיָּם מְלֹא מֵאָה פַרְסָה, 
וּמֵאָה פַרְסָה סְבִיבָיו שְׁמָמָה, שְׁמָמָה 
הַסִּירוֹת לֹא תָבֹאנָה עוֹד בִּגְבוּלוֹ: 
הָאַחַת נִתְקְעָה בַּיָּם הַקָּרוּשׁ, 
בְּחֶשְׁכַת לַיְלָה אַחַת אָבַד דַּרְכָּהּ, 
וְאַחַת מָצְאָה קֶבֶר לָהּ עַל קַרְקַע 
הַיָּם בְּלֵיל זְוָעָה 
וְאִישׁ לֹא-יָדַע, וְאִישׁ לֹא-רָאָה – 
וַיָּמָת כָּל-הָאִי וַיֵּשַׁם כֻּלּוֹ, 
וּבָדָד, דֹּם, מִכָּל-הָעוֹלָם פָּרוּשׁ, 
מִגְדָּלוֹ נִצָּב שָׁם וּמֵאִיר עַל-הַשְּׁמָמָה; 
וְהַכֹּל כְּאִלּוּ מְהַרְהֵר כָּאן בִּדְמָמָה: 
“לְמִי וְלָמָּה?” 
