"אֲבָל בֵּינְתַיִים אַתָּה מְשַׂחֵק לִידֵיהֶם", אֲנִי מוֹחֶה. "הֲרֵי אַתָּה זֶה שֶׁהִסִּיק, בְּצֶדֶק, שֶׁאֵין דְּרָכִים אֲחֵרוֹת זוּלַת הַשְּׁבִיל שֶׁלָּהֶם".

"זֶה לֹא מְשַׁנֶּה", עוֹנֶה הָאַדְרִיכָל, רַגְלוֹ עַל מִפְתַּן הַדֶּלֶת. "גַּם לְכָאן אֲנִי לֹא שַׁיָּיךְ". הוּא מֵנִיד בְּרֹאשׁוֹ וְאָז מוֹסִיף בְּקוֹל תַּקִּיף, "הַכֹּל יִהְיֶה בְּסֵדֶר". וַאֲנִי יוֹדֵעַ שֶׁהוּא צוֹדֵק, תִּהְיֶה מַשְׁמָעוּתוֹ שֶׁל בְּסֵדֶר אֲשֶׁר תִּהְיֶה.

הוּא מֵרִים אֶת יָדוֹ רַק מְעַט, מְחַוֶּוה לְשָׁלוֹם בִּתְנוּעָה צוֹנֶנֶת, כִּמְעַט אַקְרָאִית, לִפְנֵי שֶׁהוּא נֶעֱלַם מִבַּעַד לְמִפְתַּן הַדֶּלֶת. אֲנִי מִשְׁתַּהֶה רֶגַע נוֹסָף, שׁוֹלֵחַ מַבָּט אַחֲרוֹן, נוּגֶה, בְּכוֹס הַבִּירָה הָרֵיקָה, וְיוֹצֵא.

עַל גֶּרֶם הַמַּדְרֵגוֹת אֲנִי מוֹצֵא אֶת הַשַּׁתְיָין בַּמְּעִיל הָאָרוֹךְ. הוּא שָׁעוֹן עַל הַקִּיר, דָּם קָרוּשׁ מְכַסֶּה אֶת זִיפֵי שְׂפָמוֹ וְזַרְזִיף שֶׁתֶן זוֹלֵג בְּמוֹרַד מִכְנָסָיו. הוּא נוֹשֵׂא עֵינֵי עֵגֶל אֲדוּמּוֹת אֵלִי. "אֶפְשָׁר לָבוֹא אִיתְּךָ?" הוּא שׁוֹאֵל בְּקוֹל צָרוּד.

"אַתָּה יוֹדֵעַ מֵאַיִן אֱנִי בָּא?" אֲנִי תּוֹהֶה כַּמָּה מֵהַשִּׂיחָה שָׁמַע, וְכַמָּה הִשְׁלִימָה עֲבוּרוֹ הַוּוֹדְקָה.

"אֲנִי יוֹדֵעַ דַּי". יֵשׁ תְּחִינָּה מֵאֲחוֹרֵי הַצְּרִידוּת בְּקוֹלוֹ. "אֲנִי יָכוֹל לָבוֹא?"

אֲנִי מוֹשֵׁךְ בִּכְתֵפַיי.

גֶּרֶם הַמַּדְרֵגוֹת מַטֶּה אָרוֹךְ וּמִתְפַּתֵּל. נִבְעָרִים מִדַּעַת כָּמוֹנִי יְכוֹלִים לְשַׁעֲשֵׁעַ עַצְמָם לִזְמַן מָה בִּמְנִיַּית צַעֲדֵיהֶם, אַךְ הַסְּפִירָה תָּמִיד תְּאַבֵּד בְּסוֹפוֹ שֶׁל דָּבָר. גַּם הַשַּׁתְיָין שֶׁבְּעִקְבוֹתַיי יְאַבֵּד בְּקָרוֹב. לְעֵת עַתָּה הוּא מַדְבִּיק בִּצְעָדִים מְגוּשָּׁמִים אֶת קֶצֶב הֲלִיכָתִי. "אֲנִי זֶה שֶׁלָּקַח אֶת הַצִּיּוּר, אַתָּה יוֹדֵעַ", הוּא אוֹמֵר. "זֶה כְּפָר קָטָן, וְהוּא מְדַבֵּר הַרְבֵּה. שָׁמַעְתִּי שֶׁהוּא חָקַר לְגַבֶּיהָ וְשָׁמַעְתִּי אוֹתוֹ מְמַלְמֵל כָּל לַיְלָה עַל הַצִּיּוּר שֶׁלּוֹ. זֶה בֶּאֱמֶת הָיָה צִיּוּר יָפֶה. לָקַחְתִּי אוֹתוֹ לַיַּעַר, לַמְּעָרָה שֶׁלָּהּ". הוּא מְתָאֵר אֶת הָרִישּׁוּם. הוּא נֶעֱזַר בְּמִילִּים כְּמוֹ עַזּוּת וְחֵן, מִילִּים שֶׁנּוֹטוֹת לָנוּחַ לְלֹא מַעַשׂ עַל גְּבוּלוֹת לְשׁוֹנוֹ, וְנִיכָּר שֶׁרַק לָאַחֲרוֹנָה נִיעֵר מֵעֲלֵיהֶם אֶת הָאָבָק. "גִּלְגַּלְתִּי אֶת הַצִּיּוּר וְהִשְׁאַרְתִּי אוֹתוֹ בְּתוֹךְ גֶּזַע עֵץ חָלוּל. אֲנִי חוֹשֵׁב שֶׁהַיַּעַר זֶה הַמָּקוֹם הַנָּכוֹן בִּשְׁבִילוֹ".

"אֲנִי יוֹדֵעַ. אֲנִי מַכִּיר גַּם אֶת הַחוֹזֶה שֶׁלְּךָ", אֲנִי נֶאֱנָח. "דָּבָר מִזֶּה אֵינֶנּוּ מְשַׁנֶּה. הַחוֹזֶה הַמַּשְׁמָעוּתִי הַיָּחִיד הָיָה הַחוֹזֶה שֶׁלָּהֶם, שֶׁלָּהּ וְשֶׁלּוֹ, וְאַתָּה לֹא הָיִיתָ בּוֹ אֶלָּא שׁוּרַת הַקְדָּמָה דַּלָּה".

"הִיא הָלְכָה לַיַּעַר, אֶל הַמְּעָרוֹת", אוֹמֵר הַשַּׁתְיָין, קוֹלוֹ חוֹרֵק כִּקְלָף יָשָׁן. "הִיא אָהֲבָה אֶת הַיַּעַר. אִי אֶפְשָׁר לְהַאֲשִׁים אוֹתָהּ, כִּי מָה כְּבָר יֵשׁ לֶאֱהוֹב בָּעֲיָירָה הַזּוֹ? גַּם אֲנִי נִמְצָא בַּיַּעַר רוֹב הַיּוֹם, אוֹסֵף שֵׁם פִּטְרִיּוֹת וְגַרְגִּירִים, וְלִפְעָמִים דְּבָרִים אֲחֵרִים. רָאִיתִי אוֹתָהּ מְטַיֶּילֶת שָׁם בְּיוֹם כַּמָּה פְּעָמִים, הוֹלֶכֶת בַּשְּׁבִילִים וּבַמְּעָרוֹת. הִיא טִייְּלָה שָׁם לִפְעָמִים גַּם בַּלַּיְלָה. זֶה לֹא חָכָם לְטַיֵּיל בַּלַּיְלָה". הַשַּׁתְיָין מֵנִיד בְּרֹאשׁוֹ. "אֲנִי לֹא זוֹכֵר הַכֹּל. זֶה הָיָה לִפְנוֹת בּוֹקֶר. הָלַכְתִּי בְּאֶחָד הַשְּׁבִילִים כְּדֵי לְהַעֲבִיר אֶת הַבְּחִילָה, וְהִמְשַׁכְתִּי לָלֶכֶת עוֹד הַרְבֵּה. רָאִיתִי אוֹתָהּ יוֹצֵאת מִמְּעָרָה, הוֹלֶכֶת עַל הַשְּׁבִיל, מִתְקָרֶבֶת אֵלִי. הָיָה חָשׁוּךְ, אֲבָל יָדַעְתִּי שֶׁזּוֹ הִיא. אַף אֶחָד אַחֵר לֹא מְטַיֵּיל כָּאן. לֹא בְּשָׁעָה כְּזוֹ. וַאֲנִי זוֹכֵר שֶׁהַכֹּל פִּתְאוֹם נִרְאֶה לִי אָז... בָּרוּר. הִנֵּה אֲנַחְנוּ נִפְגָּשִׁים כָּאן בָּאֶמְצַע, בַּיַּעַר. הִיא חָיָה, אֲבָל בּוֹ בַּזְּמַן רַק רוֹצָה לִהְיוֹת חֵלֶק מֵהַמָּקוֹם. וַאֲנִי כְּבָר עִם רֶגֶל אַחַת בַּקֶּבֶר, אֲבָל רַק רוֹצֶה לְהִימָּלֵט מִכָּאן. וַאֲנִי חָשַׁבְתִּי מַחְשָׁבָה לֹא יָפָה, שֶׁחַיֶּיבֶת לִהְיוֹת... מַשְׁמָעוּת לָרֶגַע הַזֶּה, לַמָּקוֹם הַזֶּה, לַסִּיפּוּרִים שֶׁל הַיַּעַר. שֶׁאִם אֲנִי אַחֲלִיף אֶת הַחַיִּים שֶׁלִּי בְּשֶׁלָּהּ הַכֹּל יִסְתַּדֵּר בִּשְׁבִילִי, אַתָּה מֵבִין?"

עֵינָיו מְחַפְּשׂוֹת אֶת אִישּׁוּרִי. "זֶה לֹא בְּסֵדֶר, אֲנִי יוֹדֵעַ, אֲבָל זֹאת הָיְיתָה רַק מַחְשָׁבָה. וְכָל הַזְּמַן הַזֶּה הִיא הוֹלֶכֶת וּמִתְקָרֶבֶת אֵלַיי, וַאֲנִי עוֹמֵד לִי בְּשֶׁקֶט, שָׁקוּעַ בַּמַּחֲשָׁבוֹת הָאֵלּוּ, הַחוֹלוֹת. כַּנִּרְאֶה הִבְהַלְתִּי אוֹתָהּ, וְהִיא הֶחֱלִיקָה, וְנָפְלָה, וְזֶהוּ, נִגְמַר". הַשַּׁתְיָין מֵרִים יָד אַחַת וּמְגָרֵד מֵאַפּוֹ קְרִישֵׁי דָּם יְבֵשִׁים. הַתַּחְבּוֹשׁוֹת שֶׁסְּבִיב אֶצְבְּעוֹתָיו נִפְרָמוֹת וְנֶעֱלָמוֹת בָּרוּחַ. כְּבָר אֵין בָּשָׂר תַּחְתָּן שֶׁיַּחֲזִיק אוֹתָן בִּמְקוֹמָן. "אֲנִי יוֹדֵעַ שֶׁגַּם זֹאת מַחְשָׁבָה רָעָה, אֲבָל הַדָּבָר הַיָּחִיד שֶׁעָבַר לִי בָּרֹאשׁ מֵאָז הָיָה מָתַי יִתְמַמֵּשׁ הַצַּד הַשֵּׁנִי בָּעִסְקָה, וַאֲנִי אֶמָּלֵט מֵהָעֲיָירָה הַזֹּאת, שָׁלֵם. זֹאת אוֹמֶרֶת, שֶׁלַּמְרוֹת שֶׁלֹּא רָצִיתִי בָּזֶה, הַסַּחַר קָרָה, וְהוּא הָיָה הוֹגֵן. שׁוּלְּמוּ חַיִּים בִּשְׁבִיל חַיִּים. זֶה הָיָה אָמוּר לַעֲבוֹד".

"זֶה אַף פַּעַם לֹא עוֹבֵד כְּמוֹ שֶׁרוֹצִים", אֲנִי אוֹמֵר בְּשֶׁקֶט.

"אַתָּה חוֹשֵׁב שֶׁהִיא עַכְשָׁיו שָׁם לְמַטָּה? בַּמָּקוֹם שֶׁאֵלָיו אֲנַחְנוּ הוֹלְכִים?"

"לֹא".

"בֶּאֱמֶת שֶׁלֹּא הָיְיתָה לִי כַּוּוֹנָה רָעָה". הַשַּׁתְיָין תּוֹלֶה בִּי מַבָּט רֵיקָנִי. אֲנִי צוֹפֶה בִּתְווּיֵי פָּנָיו דּוֹהִים כִּדְיוֹ יָשָׁן, נִבְלָעִים בְּעוֹר צָהוֹב וְיָבֵשׁ שֶׁקְּצוֹתָיו מִתְפּוֹרְרִים. "רַק חִיפַּשְׂתִּי גַּם לִי דֶּרֶךְ הַחוּצָה".

אַךְ הַדֶּרֶךְ אֵינָהּ נוֹטָה חֶסֶד לָאִישׁ. צְעָדַיי מְהַדְהֲדִים אֶל הַתְּהוֹמוֹת הָעֲמוּקִּים, מְלוּּוֹת בָּרֵיחַ הַבֵּיתִי הַמִּתְחַזֵּק שֶׁל גּוֹפְרִית וּקְלָף שָׂרוּף.

4
שֶׁמֶשׁ אֲדוּמָּה מְאִירָה יוֹם נוֹסָף בְּגֵיהִינּוֹם. הִיא מַבְלִיחָה לְרֶגַע בֵּין הֶעָבִים, כַּדּוּר אֵשׁ רוֹשֵׁף שֶׁל חָרוֹן מִשְׁתּוֹלֵל. אֲנִי מֵישִׁיר מַבָּט מַעֲלֶה אֶל אִישׁוֹן הַשֶּׁמֶשׁ, וְסַעֲרַת הָאֵשׁ מָטָה אֶת זַעְמָהּ יְשִׁירוֹת אֵלִי. אֲנִי מְנַסֶּה לִקְרוֹא אֶת תְּנוּעָתָהּ. אוּלַי הִיא אֵינָהּ נִשְׁמַעַת תָּמִיד לְלוּחוֹת הַזְּמַנִּים, אַךְ גַּם הִיא כְּלוּאָה בְּמָחוֹל קָצוּב מִשֶּׁל עַצְמָהּ. הַחַמָּה מְמַצְמֶצֶת, וְהָאִישׁוֹן נָע מִמֶּנִּי וָהָלְאָה.

פְּסִיעוֹתַיי הוֹלְמוֹת חֶרֶשׁ עַל גֶּשֶׁר אֶבֶן אָרוֹךְ. נְהַר הַלֶּהָבוֹת מִשְׁתַּלֵּחַ תַּחְתַּיי, זוֹרֵם בְּלַהַט מִן הַמִּישׁוֹרִים הַמְּטַפְּסִים בִּמְתִינוּת אֶל אֲגַם אֵשׁ מְרוּחָק. אֶפְשָׁר לִרְאוֹת אֶת טַבַּעַת הָאוֹר שֶׁלּוֹ מִכָּאן, וְכֵן צְלָלִית זְעִירָה וְכֵהָה דְּמוּיַת בְּהֵמָה שֶׁל טוֹרֵף עוֹמֶדֶת עַל גְּדַת הָאֲגַם וְרֹאשָׁהּ מוּפְנֶה אֵלִי.

בַּקָּצֶה הָרָחוֹק שֶׁל הַגֶּשֶׁר נוֹפֵל הָאוֹר הָאָדוֹם עַל דְּמוּת גְּבוֹהָה וּמוּכֶּרֶת. "רוּחֲךָ שְׁקֵטָה מְעַט", הוּא אוֹמֵר.

"יִיתָּכֵן", אֲנִי נֶאֱנָח, "וְיִיתָּכֵן שֶׁעָיַיפְתִּי מִתְּשׁוּבוֹת מְעוּרְפָּלוֹת".

אֲנִי חוֹשֵׁב עַל יַעַר מְרוּחָק מְאוֹד, וְעַל שְׁבִילִים צָרִים הַמִּתְפַּתְּלִים בֵּין מְעָרוֹת בּוֹהֲקוֹת, וַאֲנִי יוֹדֵעַ שֶׁבְּמוֹרַד אֶחָד הַשְּׁבִילִים הַלָּלוּ חוֹסָה צְלָלִית אָדָם, שְׁרוּיָה בְּצִינַּת הָעַלְווֹה. אֲנִי מַפְנֶה אֶת מַחְשְׁבוֹתַיי לָאַרְכִיב. בְּעֵינֵי רוּחִי אֲנִי רוֹאֶה בְּבֵירוּר אֶת חַדְרִי הַקָּט וְהַחַם, הַמְּנַחֵם, אֶת שׁוּלְחַן הָעֵץ הַכָּבֵד שֶׁבִּמְגֵירָתוֹ נָחִים שְׁיָירֵי אָבָק מֵחוֹזֶה אָבוּד. הָיָה זֶה חוֹזֶה יוֹצֵא דּוֹפֶן, יָשִׁיר וְטוֹב. פַּעַם הוּא גּוֹלֵל בְּנֶאֱמָנוּת אֶת סִיפּוּרוֹ שֶׁל עֶלֶם צָעִיר שֶׁיָּצָא לְחַפֵּשׂ עַלְמָה אַחַת, וּבְאוֹתָהּ נֶאֱמָנוּת הִדִּיר הַחוֹזֶה אֶת עַצְמוֹ מִן הַקִּיּוּם כְּשֶׁהַצָּעִיר חָדַל מֵחִיפּוּשָׂיו.

שְׁאוֹן הַנָּהָר מֵשִׁיב אוֹתִי אֶל הַגֶּשֶׁר. תַּחַת מַבָּטוֹ אֲנִי מַשְׁפִּיל אֶת עֵינַיי אֶל הָאֶבֶן הַמְּפוּחֶמֶת, וּמְפָרֵשׁ אֶת הַשֶּׁקֶט שֶׁהִשְׂתָּרֵר כְּאוֹת לַעֲזוֹב. אַךְ טֶרֶם צֵאתִי מֵעָלָיו אֲנִי מֵעֵז לִשְׁאוֹל פַּעַם אַחַת וִיחִידָה – "הַאִם עָלוּ בְּךָ אֵי פַּעַם מַחְשָׁבוֹת עַל הֶעָבָר, עַל זְמַנְּךָ שָׁם לְמַעְלָה?"

עֵינָיו סוֹטוֹת מִמֶּנִּי אֶל הָאוֹפֶק, בַּמָּקוֹם שֶׁבּוֹ הָאָדוֹם וְהַשָּׁחוֹר נִפְגָּשִׁים. מַבָּטוֹ הַיּוֹדֵעַ-כָּל מְהַבְהֵב לְרֶגַע בְּבַת שְׂחוֹק שֶׁל אֵשׁ נִצְחִית. "מְעַטּוֹת הַמַּחְשָׁבוֹת שֶׁאֵינָן עוֹלוֹת בִּי, יַקִּירִי, אַךְ מַשְׁמָעוּת הַזְּמַן דַּלָּה כָּאן לְמַטָּה. הֶעָבָר אֵינוֹ אֶלָּא תַּהֲלִיךְ הַהִתְכַּנְּסוּת לְכָאן, וְזֶהוּ תַּהֲלִיךְ רָצִיף וְעִקְבִי שֶׁלֹּא חָדַל מֵרֶגַע הַבְּרִיאָה, וְלֹא יֶחְדַּל עַד תּוֹם כָּל הַדְּבָרִים". חִיּוּךְ שֶׁל שִׁינַּיִים חַדּוֹת עוֹלָה שְׂפָתָיו. "אֵלֶּה הַחוּקִּים הֶחָלִים עַל כּוּלָּנוּ, בֵּין שֶׁאָנוּ חוֹצְצִים בֵּין הַמַּעְלָה וְהַמַּטָּה וּבֵין שֶׁלֹּא. כּוּלָּנוּ מִתְכַּנְּסִים לְכָאן". רַעַם מִתְגַּלְגֵּל בְּמֶרְחַקִּים. "כּוּלָּנוּ", הוּא מוֹסִיף חֶרֶשׁ, "שֶׁהֲרֵי אַף הוּא חָתַם עַל חוֹזֶה אִיתִּי. לֹא הָיִיתִי מֵנִיחַ לוֹ לִבְרוֹא אֶת הָעוֹלָם אַחֶרֶת".

וְכָךְ אֲנִי חוֹזֵר אֶל שִׁגְרַת עֲבוֹדָתִי, וְאֶל הַחוֹזִים, וְהַלְּחִישׁוֹת הַשְּׁקֵטוֹת.

יֵשׁ כָּאן סֵדֶר. אֲנִי נֶאֱחָז בֶּאֱמוּנַת קִיּוּמוֹ בִּדְבֵקוּת כִּמְעַט דָּתִית. חוּט שָׁנִי נִסְתָּר שֶׁחַיָּיב לְאַגֵּד אֶת כָּל הַחוֹזִים יַחַד בְּמִבְנֶה חַף מִן הַחוּקִּים שֶׁאֲנִי וְשֶׁכְּמוֹתִי כּוֹפִים עָלֵינוּ, וְיוֹם אֶחָד הוּא יֵישִׁיר מַבָּטוֹ אֵלִי בֵּין הַדַּפִּים. אֲנִי קָרוֹב. אוּלַי לֹא לַהֲבָנַת הָאֱמֶת כּוּלָּהּ – אֵין בִּי שְׁאִיפוֹת כָּאֵלֶּה – אֶלָּא לְנִדְבָּךְ זָעוּם מִתּוֹכָהּ. צַעַד מַמָּשִׁי בְּדֶרֶךְ אֵינְסוֹפִית. אָז אֲנִי מְתַעֵד, וְחוֹקֵר, וְרוֹשֵׁם לִי הֶעָרוֹת שׁוּלַיִים קְצָרוֹת וְקַטְנוּנִיּוֹת לְיַד תַּאֲרִיכִים מְשׁוֹעָרִים וּטְווֹחֵי טָעוּת מַחְמִירִים.

אֵין לִי סִיבָּה לְהִתְלוֹנֵן. אַךְ כְּשֶׁהִרְהוּרַיי מַתְחִילִים לְהַכְבִּיד עָלַי עַד מוּעָקָה לִפְנוֹת בּוֹקֶר, כְּשֶׁהַלְּחִישׁוֹת צָרוֹת עָלַי לְלֹא רֶחֶם, אֲנִי חוֹזֵר וּפוֹתֵחַ בַּסְּפָרִים וּבַמְּגִילוֹת. מְחַפֵּשׂ וְנוֹבֵר בֵּין הַסְּתָמִי לְגוֹרָלִי, וּמַקִּישׁ בֵּין הַשּׁוּרוֹת לִשְׁלוֹמוֹ שֶׁל אוֹתוֹ אַדְרִיכָל צָעִיר.

הוּא לֹא סָטָה שֵׁנִית מִדֶּרֶךְ הַיָּשָׁר. כִּמְעַט דּוֹמֶה שֶׁמָּצָא שַׁלְווֹה, כְּשֶׁטִּייֵּל בְּנַחַת עִם יְלָדָיו וּנְכָדָיו בֵּינוֹת הַכָּתוֹם וְהַיָּרוֹק שֶׁל הַפַּרְדֵּסִים לְאָפוֹר וְהַכָּסוּף שֶׁל מְסִילַּת הָרַכֶּבֶת הַנִּסְלֶלֶת. כְּשֶׁאֲנִי חוֹשֵׁב עָלָיו בַּתְּמוּנָה הַפַּסְטוֹרָלִית הַזּוֹ שֶׁל טִיּוּל כַּפְרִי, אֲנִי יָכוֹל רַק לִתְהוֹת. לוּ הָיָה בּוֹחֵר בְּאֶחָד מִטִּיּוּלָיו לְהָסֵב אֶת מַבָּטוֹ וּלְהַנִּיחַ לְעֵינָיו לְשׁוֹטֵט אֶל מֵעַמְקֵי הַחוֹרֶשׁ הֶעָבוֹת, הַאִם הָיָה מְזַהֶה אֶת דְּמוּתָהּ הַשַּׁבְרִירִית חוֹסָה שָׁם בֵּין הָעֵצִים. שְׂעָרָהּ הַשָּׁחוֹר מְלַטֵּף אֶת הַקּוֹצִים, עֵינֵי הַנָּחָשׁ הַיְּרוּקּוֹת שֶׁלָּהּ נְשׂוּאוֹת תָּמִיד אֵלָיו, שׁוֹאֲלוֹת.