
 בָּרוּךְ אֲדֹנָי...
בָּרוּךְ אֲדֹנָי אֱלֹהִים הַמְּבֹרָךְ,
אֲשֶׁר יָצַר עוֹלָמוֹ וּבָרָא אוֹתוֹ כָּךְ,
שֶׁבָּרָא לֵב אָדָם, לֵב יוּכַל אֱהֹב
כָּל נַעֲלֶה וְנִשְׂגָּב, כָּל יָפֶה וָטוֹב;
וּבָשָׂר עָשָׂהוּ נַעֲרָץ בָּאוֹן
מִגּוּשׁ שֶׁל בַּזֶּלֶת, מִפֶּלֶד כְּחֻל-גּוֹן,
אֲשֶׁר יִרְוֶה וְיִשְׁכָּר, וְיוּכַל נְשֹׂא
כָּל שֶׁפַע הָעֹשֶׁר, כָּל עֹצֶר הַנּוֹי.
וּבָרוּךְ יוֹצֵר הָעוֹלָם – וּבוֹ
רָב-אוֹצְרוֹת אֹשֶׁר וְעֹצֶר כָּל-נוֹי.
כָּל מַקְסִים עֵינַיִם בִּשְׁלַל גּוֹנֵי-אוֹן
וּמְכַשֵּׁף אָזְנַיִם בִּנְגִינוֹת וָרֹן,
וְרֵיחוֹת וּבְשָׂמִים – סוּמְפֹּנְיוֹת שֶׁל מוֹר,
וְרִקְמוֹת-הִגָּיוֹן – מַחֲשַׁכִּים וָאוֹר,
חֲלוֹמוֹת וּכְמִיהָה וְנִפְלְאוֹת שְׂפַת-
בֶּן-אָדָם תּוֹפֶסֶת כָּל יֹפִי כְּבִצְבַת!
וּבָרוּךְ הַמְּבֹרָךְ וְיוֹצֵר הַנּוֹי,
שֶׁבְּרָאֵךְ בִּנְשִׁיקָה לִשְׁמֵךְ וְלִשְׁמוֹ
בְּרַחֲמִים רַבִּים בֵּין לַיְלָה לְיוֹם,
לְאוֹרַת צָהֳרָיִם וְתַעֲלֻמוֹת תְּהוֹם,
וַיְצַו שִׁכְרוֹן דָּמוֹ וְעָצְבּוֹ הָרָךְ,
וַיִּטַּע כָּל קֶסֶם עוֹלָמוֹ זֶה בָּךְ,
הַנִּפְלֵאת בִּפְרָחָיו, שֶׁנָּטַע בְּגַן
תִּפְאֶרֶת מַלְכוּתוֹ עַד בְּלִי עֵת וּזְמַן.
