
 בַּצָּהֳרַיִם
חַמָּה בָּרָה כְּחֹם הַיּוֹם
נִתְלֵית כְּנִרְדָּמָה:
חַמָּה נָמָה שְׂפַת הַחוֹל,
עָיְפָה הָאֲדָמָה.
אֹהֶל כָּחֹל נִמְתַּח עַל-
פְּנֵי הַיְּאוֹר הַנִּרְדָּם,
עַרְבֵי גַיְא נִבָּטִים בּוֹ.
נוֹדֵף סָבִיב נִרְדָּם.
גַּלִּים גּוֹלִים, גַּל אֶל-גַּל
קוֹרֵא וְאֵינוֹ נַעֲנֶה.
צַוְתַּת דָּגִים, דְּגֵי הָרְקָק,
חָלְפָה וְאֵינֶנָּהּ.
חָלְפָה – קֻמְּטוּ פְּנֵי הַיְּאוֹר
נֶחְפּוֹת זֹהַר חַמָּה.
נַעֲשִׂים מֵי-הַכֶּסֶף גְּוִיל
לְקִבּוּל כְּתִיבָה תַמָּה.
שֶׁמֶשׁ קַיִץ הִשְׁכִּין אוֹר
בְּפִנָּה זוֹ הַבְּרוּכָה;
שַׁדַּי צִוָּה שְׁכִינָה לָהּ,
שִׁירַת תֹּם וּמְנוּחָה.
שִׁירַת אַגְמוֹן, שִׂיג לַסּוּף
וְלָאֵבֶה שִׂיחַ –
מַחֲזֵה פְלָאִים… אֶחֱזוּ לִי
עִקְּבוֹת הַמָּשִׁיחַ…
