אִינְוָורִיאַנְטִים שֶׁל לְחַבֵּר אֶפֶס וְלִכְפּוֹל בְּאַחַת.
תָּאִים שֶׁל בַּעֲלֵי חַיִּים זֵהִים זֶה לְזֶה, וְאוֹתוֹ כַּנָּ"ל גַּם תָּאִים שֶׁל צְמָחִים, אֲבָל אִם אֶת עוֹבֶרֶת לְרָמַת הַדּנ"א כְּבָר אִיבַּדְתָּ אֶת הָאַחְדוּת, צָרִיךְ לַעֲצוֹר אֶת הַזּוּם בְּרָמָה מוּעֲדֶפֶת?
אֵיךְ נָכוֹן לְהִתְיַיחֵס לְמִסְפָּרִים מְרוּכָּבִים, אוֹ בִּכְלָל חֲבוּרָה צִיקָלִית, שֶׁבָּהּ סֵדֶר פְּעוּלּוֹת יָדוּעַ מַחֲזִיר אֶת הָאֵיבָר לְעֵרֶךְ הָרִאשׁוֹנִי שֶׁלּוֹ.
מָה עִם פְרַקְטָלִים, שָׁם הַחֲזָרָה אֵינְסוֹפִית אֲבָל הַגּוֹדֶל מִשְׁתַּנֶּה.
אֱלוֹהִים נִמְצָא בַּפְּרָטִים הַקְּטַנִּים.
עֶשְׂרוֹת עַמּוּדִים שֶׁל רְשִׁימוֹת. הֶעָרוֹת עַל יוֹפִי וְסִימֶטְרִיָּה, שֶׁנִּכְתְּבוּ מִתּוֹךְ הִתְפָּרְצוּת שֶׁל רְגָשׁוֹת עַזִּים.

יָדַעְתִּי שֶׁאֲנִי הָיִיתִי זֹאת שֶׁכָּתְבָה אֶת הָרְשִׁימוֹת. יָכוֹלְתִּי אֲפִילּוּ לִזְכּוֹר אֶת הַנְּסִיבּוֹת בָּהֶן נִכְתְּבוּ רוֹב הַהֶעָרוֹת. אֲבָל לֹא יָכוֹלְתִּי לְהִיכָּנֵס לִנְעָלֶיהָ הָרִגְשִׁיּוֹת שֶׁל זוֹ שֶׁכָּתְבָה אוֹתָן. מָה חִיפַּשְׂתִּי וּמָה רָצִיתִי לְהוֹכִיחַ? לְמִי לְכָל הָרוּחוֹת מְשַׁנֶּה אִם אֵיבָרִים בַּחֲבוּרָה מִתְנַהֲגִים כָּךְ אוֹ אַחֶרֶת?

לֹא שָׁכַחְתִּי אֶת הַמָּתֵמָטִיקָה שֶׁלִּי. הִיא עֲדַיִין הָיְיתָה מוּבֶנֶת וּנְהִירָה לִי, אֲבָל הִפְסַקְתִּי לִרְאוֹת בָּהּ יוֹפִי, הִיא הָפְכָה לִהְיוֹת אוֹסֶף שֶׁל חִישּׁוּבִים טֶכְנִיִּים, חַסְרֵי יִיעוּד מוּסָרִי אוֹ חֲתִירָה לַמַּטָּרָה. כְּמוֹ שְׁאָר הָאוֹבְדָנִים, אֲפִילּוּ לֹא יָכוֹלְתִּי לְהִצְטַעֵר וּלְבַכּוֹת אוֹתוֹ. אִיבַּדְתִּי אֶת הָרָצוֹן לִרְצוֹת.

בַּפִּינָּה מוּלִי רָאִיתִי אֶת קְרִיס וְגָלִי מַבִּיטִים בִּי, מְצַפִּים. מֵעֵבֶר לְדֶלֶת הַצִּיץ פֶּסַח. לָקַחְתִּי אֶת כּוֹס הַקָּפֶה שֶׁגָּלִי הֵכִינָה וְלָגַמְתִּי מִמֶּנָּה. מִשְׁתַּנֶּקֶת, יָרַקְתִּי מִיָּד וְהַשּׁוּלְחָן שֶׁלִּי הִתְכַּסָּה קֶצֶף שֶׁל קָפֶה מָלוּחַ. שְׁלוֹשְׁתָּם פָּרְצוּ בִּצְחוֹק, בָּאוּ וְטָפְחוּ עַל כְּתֵפִי.

"בְּרוּכָה הַשָּׁבָה", אָמַר פֶּסַח. וְאָז הִנִּיחוּ לִי לְנַפְשִׁי. יָשַׁבְתִּי מוּל הַשּׁוּלְחָן הַמְּטוּנָּף, עַל סַף בֶּכִי. "מֶלַח בַּקָּפֶה זֶה רַק תַּעֲלוּל קָטָן וּמְטוּפָּשׁ", אָמַר קוֹל בְּרֹאשִׁי, "מִצַּד אֲנָשִׁים שֶׁאֲנִי אוֹהֶבֶת וְסוֹמֶכֶת עֲלֵיהֶם, כְּשֶׁאֲנִי מְדוּכֵּאת מִלְּכַתְּחִילָּה", הִתְעָרֵב קוֹל שֵׁנִי בְּרֹאשִׁי. "אֲנָשִׁים שֶׁאָהַבְתִּי וְסָמַכְתִּי עֲלֵיהֶם". חַשְׁתִּי אֵיךְ תְּמוּנַת הָעוֹלָם, שֶׁמֵּאָז וּמִתָּמִיד הִתְחַלֵּק לִי בֵּין פָרַנְגִ'י לְבֵין 'מִשֶּׁלָּנוּ', עוֹבֶרֶת תְּמוּרָה, וְצֶוֶות חַגִּים מַחֲלִיף חוּלְצָה וּמוּכְתָּר אַף הוּא פָרַנְגִ'י. הַאִם נִשְׁאַר בִּכְלָל אִי שָׁם בַּיְּקוּם מִישֶׁהוּ שֶׁשַּׁיָּיךְ לַקְּבוּצָה שֶׁלִּי?

בְּאוֹפֶן פִּתְאוֹמִי הִיכְּתָה בִּי הַהֲבָנָה שֶׁלְּזֶה הַכּוֹהֲנוֹת הִתְכַּוְּונוּ כְּשֶׁאָמְרוּ שֶׁאֲאַבֵּד אֶת הָאֱמוּנָה. לְרֶגַע חָשַׁבְתִּי לְדַבֵּר עִם אִמָּא שֶׁלִּי, לִשְׁאוֹל אוֹתָהּ אִם אָכֵן לְזֶה הֵן הִתְכַּוְּונוּ, הַאִם הֵן יָדְעוּ וְלֹא הִסְבִּירוּ עַד הַסּוֹף. אַחֲרֵי רֶגַע שִׁינִּיתִי אֶת דַּעְתִּי. יָכוֹלְתִּי לְתָאֵר לְעַצְמִי אֵיךְ תָּגִיב, תְּגוּבָה שֶׁמַּתְחִילָה בָּ'אָמַרְתִּי לָךְ' וּמִסְתַּיֶּימֶת בְּ'אַתְּ בֶּטַח נוֹרָא מִצְטַעֶרֶת שֶׁזֶּה לֹא הָפִיךְ'.

אֲבָל הָאֱמֶת הִיא שֶׁהִיא לֹא אָמְרָה לִי. אַף אַחַת מֵהֶן לֹא סִיפְּרָה עַל הַחֲדִירָה הַמְּזַעְזַעַת שֶׁעוֹבֵר כָּל אָדָם שֶׁשְּׁמִיעָתוֹ תְּקִינָה כְּדֶרֶךְ הַטֶּבַע. אַף אַחַת מֵהֶן לֹא סִיפְּרָה שֶׁאוֹבְדַן הָאֱמוּנָה מַשְׁמָעוֹ אוֹבְדַן הַיּוֹפִי. אוֹבְדַן הַמַּשְׁמָעוּת. אוּלַי הֵן רָצוּ שֶׁאֲאַבֵּד אֶת הָאֱמוּנָה כִּי שָׂנְאוּ אוֹתִי, אוּלַי אִי אֶפְשָׁר לְהַאֲמִין בְּאַף אֶחָד, בְּשׁוּם דָּבָר, כִּי הֲבֵל הֲבָלִים הַכֹּל הָבֶל. אֵיךְ אֶפְשָׁר לְהַאֲמִין בְּרוּחַ הָאָדָם? וְאִם אִי אֶפְשָׁר לְהַאֲמִין בְּרוּחַ הָאָדָם אִם כָּל הָעוֹלָם פָרַנְגִ'י וְאֵין אִישׁ לְצִידִּי, מִשֶּׁלָּנוּ, אָז מָה הַטַּעַם?

הָיָה לִי בָּרוּר מָה אֲנִי הוֹלֶכֶת לַעֲשׂוֹת. נוֹתְרוּ בְּעִיקָּר הַפְּרָטִים הַקְּטַנִּים. אֵיפֹה, אֵיךְ.

לֹא בְּלַהַב אוֹ בְּנֶשֶׁק חַם, זֶה יִהְיֶה מְלוּכְלָךְ מִדַּי וְיִגְרוֹם לַאֲנָשִׁים חוֹסֶר נוֹחוֹת, אֲפִילּוּ צַעַר. לֹא בְּכַדּוּרִים אוֹ סַמִּים. מִישֶׁהוּ עוֹד עָלוּל לִמְצוֹא אוֹתִי לִפְנֵי הַזְּמַן וּלְחַלֵּץ אוֹתִי. אָז אֵיךְ? אֵיפֹה?

יָצָאתִי מֵהַמַּעְבָּדָה, בְּלִי לְהוֹדִיעַ לְאִישׁ, וְהָלַכְתִּי לְכִיוּוּן הַיָּם, לְמָקוֹם תַּצְפִּית בְּרֹאשׁ אַחַת מִגִּבְעוֹת הַכּוּרְכָּר. תָּמִיד אָהַבְתִּי אֶת הַיָּם, וְאוּלַי הִגִּיעַ הַיּוֹם שֶׁהַיָּם יֶאֱסוֹף אוֹתִי אֵלָיו. חוֹרֶף, קַר, שְׂחִיָּיה שֶׁל שְׁנֵי קִילוֹמֶטֶר לְעוֹמֶק הַיָּם, עַד אֲפִיסַת כּוֹחוֹת מוּחְלֶטֶת, שֶׁלֹּא תְּאַפְשֵׁר לִי לְהִתְחָרֵט וְלַחֲזוֹר אֶל הַחוֹף. וְאוּלַי הַהִיפּוֹתֶרְמְיָה תִּיקַּח אוֹתִי עוֹד קוֹדֶם, אוֹ הִתְכַּוְּוצוּת שְׁרִירִים שֶׁתַּטְבִּיעַ אוֹתִי, וְתֶאֱסוֹף אוֹתִי לַמָּקוֹם שֶׁגַּם בּוֹ לְעוֹלָם לֹא אֶשְׁמַע אֶת קוֹלוֹ שֶׁל אֱלוֹהִים, אֲבָל לְפָחוֹת זֶה לֹא יִכְאַב כָּל כָּךְ.

חִיפַּשְׂתִּי בְּתוֹכִי קוֹלוֹת אֲחֵרִים. אִם יֵשׁ בָּכֶם אֵל, וְלָאֵל בָּכֶם נָתִיב, וַאֲנִי לֹא מְצָאתִיו. אִם יֵשׁ אֵל, יוֹפַע נָא מִיָּד.

לֹא שָׁמַעְתִּי דָּבָר, לֹא בָּעוֹלָם כּוּלּוֹ, וְלֹא אַף רַחַשׁ קַל שֶׁל הִתְנַגְּדוּת פְּנִימִית. צָפִיתִי בַּיָּם בְּמֶרְחָק, פּוֹעֵם אֶת גַּלָּיו.

לִכְתּוֹב מַשֶּׁהוּ? אוּלַי. אֲבָל לֹא כְּדֵי לְהַפִּיל אַשְׁמָה. אִישׁ מֵהֶם, לֹא צֶוֶות חַגִּים, לֹא הַכּוֹהֲנוֹת, לֹא אִמָּא שֶׁלִּי, לֹא נְהָרָה, לֹא רָצָה בְּמוּדָע לְהָרַע לִי, וְכָל מָה שֶׁעָשׂוּ, הֵם עָשׂוּ מִתּוֹךְ אֱמוּנָה פְּנִימִית. אֱמוּנָה שֶׁאֲנִי לֹא יְכוֹלָה הַיּוֹם לִהְיוֹת שׁוּתָפָה לָהּ. הֵם הִשְׁאִירוּ אֶת הַבְּחִירָה בְּיָדִי, וְהַיּוֹם אֲנִי בּוֹחֶרֶת.

אֲנִי אֵלֵךְ אֶל הַחוֹף, אָסִיר אֶת הַבְּגָדִים, אֲקַפֵּל אוֹתָם וְאַשְׁאִיר בָּעֲרֵימָה. בֵּינֵיהֶם אַשְׁאִיר דַּף, פֶּתֶק שֶׁיִּתְגַּלֶּה כְּשֶׁמִּישֶׁהוּ יְחַטֵּט בַּעֲרֵימַת הַבְּגָדִים הַמְּיוּתֶּמֶת: 'הָלַכְתִּי. לֹא הִצְלַחְתִּי לָשֵׂאת אֶת כָּל הַכְּאֵב הַזֶּה בְּלִי שֶׁלֶד פְּנִימִי. זוֹ לֹא אַשְׁמַתְכֶם. הָיוּ שָׁלוֹם'.

גּוּפָתִי, כֵּהֶה אַךְ חִיוֶּורֶת, תִּישָּׁטֵף מָתַיְשֶׁהוּ לַחוֹף. אָדָם שֶׁיָּרוּץ עַל הַחוֹף יִמְצָא אוֹתָהּ. קְבוּצָה שֶׁל יְלָדִים יִגְּעוּ בָּהּ בְּמַקֵּל. אִשָּׁה שֶׁתֵּצֵא לְטִיּוּל עִם כֶּלֶב תַּעֲצוֹר אוֹתוֹ מִלְּרַחְרֵחַ אֶת הַגּוּף הַמֵּת. מִישֶׁהוּ יִצְטַעֵר? לְמִישֶׁהוּ יִהְיֶה אִכְפַּת? הֶאֱמַנְתִּי שֶׁלֹּא. לֹא שָׁמַעְתִּי בִּי אַף קוֹל מִתְיַיפֵּחַ, מְבַכֶּה אֶת מוֹתִי, צוֹעֵק בִּי הַצִּילוּ.

יָרַדְתִּי מֵהַגִּבְעָה לְכִיוּוּן הַיָּם וְהִתְקָרַבְתִּי אֶל הַקַּו הַנָּע הַמַּפְרִיד בֵּין הַחוֹל וְהַמַּיִם, הַמַּפְרִיד בֵּין חַיַּי לְמוֹתִי.

חָלַצְתִּי נַעֲלַיִים, פָּשַׁטְתִּי חוּלְצָה וּמִכְנָסַיִים, קִיפַּלְתִּי וְהִנַּחְתִּי בַּעֲרֵימָה. צָעַדְתִּי צַעַד, וְעוֹד אֶחָד, וְעוֹד אֶחָד. כַּפּוֹת רַגְלַיי נָגְעוּ בְּמֵי הַיָּם הַמַּקְפִּיאִים שֶׁל אֶמְצַע הַחוֹרֶף. לֹא הִרְגַּשְׁתִּי אוֹתָם כְּלָל.

וְאָז שָׁמַעְתִּי אוֹתָהּ. מַנְגִּינָה שֶׁל חָלִיל. מֵלוֹדְיָה דְּקִיקָה וּמִסְתַּלְסֶלֶת, עוֹלָה, מִתְחַנֶּנֶת, מִתְחַנְחֶנֶת.

