חַרְגֹּל
לֹא נַגָּר אָנֹכִי –
וּמְגֵרוֹת לִי שֵׁשׁ,
לֹא גַרְגֵּר בְּסַלִּי –
וּמָזוֹן לִי יֵשׁ.
מַה אֶדְאַג לְמָחָר –
הַיּוֹם עֵת רְקֹד,
קְפֹץ אֶחָת! שׁוּב אֶחָת!
עוֹד אֶחָת! וְעוֹד…
כֹּה אֶרְקֹד, אֲנַתֵּר,
וּכְרָעַי לִי רָב, –
כָּל-עוֹד לֹא הִגִּיעוּ
יְמֵי הַסְּתָו.
