יֶלֶד זָר וּמוּזָר
כְּבָר מֵהַמִּילָּה הָרִאשׁוֹנָה, הַסִּיפּוּר מְתוּבָּל בְּזָרוּת מְשׁוּנָּה: "x". לֹא תַּאֲרִיךְ, שֵׁם אוֹ מָקוֹם. רַק רִישּׁוּם פְּרִימִיטִיבִי בְּיוֹמָן שֶׁל יֶלֶד. יֶלֶד אוּמְלָל. יֶלֶד דָּחוּי, כָּבוּל בְּשַׁרְשֶׁרֶת, שֶׁאָבִיו נִרְתַּע מִמֶּנּוּ בְּגוֹעַל; עוֹלָם הַדִּימּוּיִים שֶׁלּוֹ הוּא שֶׁל קוֹר, רְטִיבוּת וְקִיא.

אַל תְּצַפּוּ לְיוֹתֵר מִדַּי עֲלִילָה בַּסִּיפּוּר. מֵתִיסוֹן מְצַיֵּיר תְּמוּנָה. הַתְּמוּנָה פְּשׁוּטָה, הַתַּבְנִית אוּלַי מוּכֶּרֶת: יֶלֶד מִסְכֵּן, מְנוּתָּק מֵהָעוֹלָם, מְתָאֵר אֶת הָעוֹלָם הַחִיצוֹן בְּאוֹצַר דִּימּוּיִים מוּגְבָּל וּבְשָׂפָה מְשׁוּבֶּשֶׁת. גַּם שֵׁמוֹת לֹא תְּקַבְּלוּ – לַיֶּלֶד אֵין שֵׁם, לְאִמָּא וְאַבָּא גַּם, וְכָךְ גַּם לְ"אִמָּא הַקְּטַנָּה", אֲחוֹתוֹ. לַזְּמָן וְלַמָּקוֹם אֵין חֲשִׁיבוּת.

בְּעַל כּוֹרְחֵנוּ אֲנַחְנוּ מִזְדַּהִים עִם הַיֶּלֶד וְעִם מְצוּקָתוֹ. אֲבָל כְּכָל שֶׁהָאוּמְלָלוּת וְהַדְּחִיָּיה מִתְגַּבְּרִים, הוֹלְכִים וּמִשְׁתַּלְּטִים גַּם הַזָּרוֹת וַאֲפִילּוּ הַתִּיעוּב: הַיֶּלֶד אוֹכֵל ג'וּקִים?! טוֹב, הוּא מַמָּשׁ מוּרְעָב. אֲבָל אָז הוּא עוֹקֵר אֶת הַשַּׁרְשֶׁרֶת שֶׁלּוֹ מֵהַקִּיר, בְּדֶרֶךְ אַגַּב. וּכְשֶׁהַיֶּלֶד עוֹלֶה בַּמַּדְרֵגוֹת לֹא נִשְׁמָעוֹת טְפִיחוֹת אוֹ רְקִיעוֹת. הוּא עוֹלֶה בְּ"פְלוֹפּ־פְלוֹפּ", וְרַגְלָיו דְּבִיקוֹת וַחֲלַקְלָקוֹת. וּמַהוּ הַטִּפְטוּף הַיָּרוֹק הַזֶּה? דָּם? דְּמָעוֹת? מוּגְלָה?

מַשֶּׁהוּ מוּזָר בַּיֶּלֶד הָאוּמְלָל הַזֶּה.

הַיֶּלֶד מְנַסֶּה לְהִצְטָרֵף לַחֲגִיגָה מִשְׁפַּחְתִּית. הוּא נִכְסָף לְקוֹלוֹת הַצְּחוֹק הָאֱנוֹשִׁיִּים שֶׁהוּא שׁוֹמֵעַ, לְמַגָּע אֱנוֹשִׁי. אֲבָל כְּשֶׁהוֹרָיו נִתְקָלִים בּוֹ הֵם נִבְהָלִים – וְאִמּוֹ לֹא יְכוֹלָה לְהִתְמוֹדֵד אִיתּוֹ בְּלִי עֶזְרַת הָאַבָּא, שֶׁקּוֹשֵׁר אֶת יָדָיו וְרַגְלָיו. אֵין סָפֵק, הַהוֹרִים הָאֵלֶּה מִפְלַצְתִּיִּים, אֲבָל הַיֶּלֶד הָאוּמְלָל... הוּא מַפְחִיד.

לְבַסּוֹף, כְּשֶׁהֶחָתוּל שֶׁל אֲחוֹתוֹ הַקְּטַנָּה נוֹשֵׁךְ אוֹתוֹ "יוֹתֵר חָזָק מִמָּה שֶׁעַכְבָּר נוֹשֵׁךְ – עוֹד תִּזְכּוֹרֶת לְאוּמְלָלוּת שֶׁל הַיֶּלֶד, שֶׁרָגִיל לִנְשִׁיכוֹת עַכְבָּרִים, הַיֶּלֶד פָּשׁוּט מוֹעֵךְ אוֹתוֹ לְ"גּוּשׁ אֶחָד שֶׁטִּיפְטֵף אָדוֹם". לִי זֶה הִזְכִּיר אֶת לָנֵי סְמוֹל מִ"שֶׁל עַכְבָּרִים וַאֲנָשִׁים" שֶׁל גּ'וֹן סְטַיְינְבֶּק, הַמּוֹעֵךְ כְּלַבְלַב לְמָוֶות בְּיָדָיו. אֲבָל לָנֵי הָיָה עֲנָק מְבוּגָּר טוֹב לֵב וּרְפֵה שֵׂכֶל, וְאִילּוּ הַיֶּלֶד כָּאן רַק מַתְחִיל לְגַלּוֹת אֶת כּוֹחוֹ.

הַקֶּטַע הָאַחֲרוֹן הוּא שׁוּב "x", אֲבָל "זֶה זְמַן אַחַר(" ע' 4)22. זְמַן אַחֵר, כִּי הַתְּמוּנָה הִשְׁתַּנְּתָה. מָתִיסוֹן מַדְלִיק אֶת הָאוֹר בַּמַּרְתֵּף וַאֲנַחְנוּ מְגַלִּים עַד כַּמָּה הַיֶּלֶד הַזֶּה מַפְחִיד. אִם בִּתְחִילַּת הַסִּיפּוּר הִשְׁתַּכְנַעְנוּ שֶׁהַהוֹרִים נוֹהֲגִים כְּמִפְלָצוֹת, מִתְבָּרֵר לָנוּ כָּעֵת שֶׁהַיֶּלֶד הַזֶּה הוּא "מִפְלֶצֶת" בַּמּוּבָן הֲכִי מִילּוּלִי שֶׁל הַמּוּשָּׂג: הוּא יְצוּר מְעוּוָּת, מוּטַצְיָה. לְפִי הַתֵּיאוּרִים הַמְּקוּטָּעִים שֶׁל מָתִיסוֹן נִרְאֶה שֶׁהוּא דּוֹמֶה יוֹתֵר לְעַכָּבִישׁ עֲנָק מְאַשֵּׁר לַיֶּלֶד יְלוּד גֶּבֶר וְאִישָּׁה. יֵשׁ לוֹ כּוֹחַ עַל-אֱנוֹשִׁי, וּשְׁמוֹנֶה שָׁנִים שֶׁל הִתְאַכְזְרוּת לִימְּדוּ אוֹתוֹ שֶׁאֵין דֶּרֶךְ אַחֶרֶת לִנְהוֹג זוּלַת אִיּוּמִים וְאַלִּימוּת. עַכְשָׁיו הוּא "יַעֲשֶׂה לָהֶם מָה שֶׁעָשִׂיתִי פַּעַם".

"אַתֶּם רוֹאִים" אֲנִי מְדַמְיֵין אֶת הוֹרָיו קוֹרְאִים בִּמְצוּקָה. "אַתֶּם רוֹאִים עִם מָה הָיִינוּ צְרִיכִים לְהִתְמוֹדֵד? אֵיךְ אַתֶּם הֱיִיתֶם מִתְמוֹדְדִים עִם דָּבָר כָּזֶה! אֵיךְ הַעַזְתֶּם לִשְׁפּוֹט אוֹתָנוּ"

לֹא שֶׁאֲנַחְנוּ בֶּאֱמֶת רוֹאִים עִם מָה הֵם צְרִיכִים לְהִתְמוֹדֵד. מֵתִיסוֹן חֶסְכוֹנִי לְהַפְלִיא בִּמְשִׁיחוֹת הַמִּכְחוֹל שֶׁלּוֹ, וְזֶה חֵלֶק מִגְּדוּלָּתוֹ שֶׁל הַסִּיפּוּר הַקְּצַרְצַר הַזֶּה. אֲפִילּוּ הַטִּפְטוּף הַיָּרוֹק הַחוֹזֵר וְנִשְׁנֶה אֵינוֹ מוּסְבָּר. כָּל אַחַת מֵאִיתָּנוּ עֲשׂוּיָה לְתָאֵר לְעַצְמָהּ אֶת הַיֶּלֶד בְּאוֹפֶן אַחֵר, בְּהֶתְאֵם לַסִּיּוּטִים הַפְּרָטִיִּים שֶׁלָּהּ.

וַעֲבוּר הַהוֹרִים, הַסִּיּוּט רַק מַתְחִיל. זֶה זְמַן אַחֵר.

אֲנַחְנוּ, הַקּוֹרְאִים, נוֹתָרִים עִם הָרְגָשׁוֹת הַסּוֹתְרִים שֶׁל רַחֲמִים וּזְווֹעָה: עִם הַדָּבָר הַזֶּה אֲנַחְנוּ הִזְדַּהִינוּ? לוֹ אֲנַחְנוּ הִקְשַׁבְנוּ? וּבְכֵן, כֵּן. זִכְרוּ, זֶהוּ אָכֵן יְלוּד גֶּבֶר וְאִישָּׁה. מַמָּשׁ כְּמוֹ כּוּלָּנוּ.