חֳרָבוֹת
… וּבְאֵשׁ אַרְגָּמָן עוֹד כָּל יַרְכְּתֵי יָם תִּבְעַרְנָה,
מִסָּבִיב הָשְׁלַךְ הָס, וְלוֹט הַנֶּשֶׁף רַךְ;
שִׁבֹּלֶת דְּנִפֶּר תֵּט, בְּתַלְתַּלֵּי-אוֹר תִּנְהַרְנָה
בְּנוֹת-גַּלִּים בְּאֵבֶל קוֹל בְּמַעֲבִית אַגְמוֹן שַׁח.
כַּעֲנַן-הַתְּכֵלֶת שָׁם הַגְּבָעוֹת תְּתֹאַרְנָה,
עֲרָפֶל שָׂב וָדַק יְחַבֵּק גַּיְא וּסְבַךְ;
בֵּין שִׁנֵּי סַלְעֵי-עֹז שִׁבֲּלֵי-אוֹן תִּסְעַרְנָה,
וּדְנִפֶּר קִצְפּוֹ יַז כִּזְאֵב יִלְכְּדֶנּוּ פָּח.
עֲרְפֶל-נְצָחִים גַּז, שְׁנוֹת דּוֹר וָדוֹר נְמַקִּים;
עַל תִּלּוֹ מַחֲנֶה עָז, יָרִיעַ חֵיל קָזַקִּים,
אֵשׁ צוֹפִים עַל שִׂיא הַר, בְּרַק רֹמַח בְּמֵי הַיְּאֹר.
לִי לָאַט שִׂיחַ גָּל; אֵי גְבוּל כִּי תֵּדָעֶנּוּ?
בַּחֲלִיפוֹת עִתִּים יֵשׁ, שֶׁעָבַר חַי עוֹדֶנּוּ,
וְנִגַּשׁ יוֹם בְּיוֹם כַּצֵּל בַּעֲקֵב הָאוֹר…
