
 אִיֵּי יָוָן
אִיֵּי יָוָן, אִיֵּי יָוָן!
שָׁם סַפְּפוֹ בְאַהֲבָה אֻכְּלָה,
שָׁם מְקוֹר חָכְמַת שָׁלוֹם וּקְרָב,
שָׁם דֵּילוֹס צָץ וּפֶבּ עָלָה!
וְקַיִץ-עַד עוֹד מְקַשְּׁטָם;
אַךְ גָּז הַכֹּל מִלְבַד שִׁמְשָׁם.
שִׁירַת אִישׁ-כִיאוֹס וְאִישׁ-תֵּיאוֹס,
כִּנּוֹר אַהֲבָה, קַתְרוֹס גִּבּוֹר,
אַךְ בַּנֵּכָר שָׁם תְּהִלָּתָם,
מוֹלַדְתָּם כִּי בָם תִּכְפֹּר:
מַנְגִּינָתָם בַּיָּם פָּרְחָה,
לֹא עַל חוֹפֵי “אִיֵּי-בְרָכָה”.
הָהָר מַשְׁקִיף עַל מָרָתוֹן,
וּמָרָתוֹן מַשְׁקִיף לַיָּם;
יָוָן תָּשׁוּב לִהְיוֹת חָפְשִׁית
כֵּן בַּחֲלוֹם רָאִיתִי שָׁם;
כִּי עַל יַד קֶבֶר הַפַּרְסִים
אֵיךְ עֶבֶד אֶת עַצְמִי אָשִׂים.
יָשַׁב לוֹ מֶלֶךְ עַל רֹאשׁ צוּר,
הִשְׁקִיף עַל סָלָמִיס בַּת-יָם,
וּלְרַגְלָיו אַלְפֵי סְפִינוֹת,
וַעֲמָמִים – שֶׁלּוֹ כֻלָּם!
בִּבְקֹעַ יוֹם, מָנָה אוֹתָם;
אַךְ בָּא הַשֶּׁמֶשׁ – וְאַיָּם?
אַיָּם כֻּלָּם? אֵיפֹה גַם אַתְּ,
אַרְצִי? עַל פְּנֵי חוֹפֵךְ שׁוֹתֵק
נָדַם מִזְמוֹר הַגִּבּוֹרִים,
כִּי אֵין לֵב הַגִּבּוֹר דּוֹפֵק!
וּכְלוּם נִבְלֵךְ, כְּלִי-אֵל מֵאָז,
בְּיָדִי יִפֹּל, בִּידֵי לֹא-עָז?
דָּבָר נָעִים הוּא לְהַרְגִּישׁ
כִּי גַם תּוֹךְ עַם רְתוּק-כְּבָלָיו,
יֵשׁ תְּכַסֶּה פָּנַי כְּלִמַּת-
אוֹהֵב אַרְצוֹ, בְּשׁוֹרְרִי עָלָיו.
כִּי הַמְּשׁוֹרֵר מַה יַּעַשׂ פֹּה?
יֵבוֹשׁ מֵעָם, יֵבְךְּ עַל אַרְצוֹ.
הַאִם עָלֵינוּ אַךְ קוֹנֵן
וְהִכָּלֵם?! – אָבוֹת אֵינָם.
הָשִׁיבִי, אֶרֶץ, מֵחֵיקֵךְ
מֵתֵי אַשְׁפַּרְטָה, שִׁיר הֲמוֹנָם,
מִשְּׁלֹש-מֵאוֹת – שְׁלֹשָׁה, וְדֵי
חַדֵּשׁ אֶת יוֹם תֶּרְמוֹפִּילֵי!
אֵיכָה, אֵין קוֹל? הַכֹּל נָדַם?
לֹא כִי! הִנֵּה קוֹל הַמֵּתִים;
כְּקוֹל רָחוֹק שֶׁל אֲשֵׁדָה
עוֹנִים: "יָקוּם רֹאשׁ חַי מִמְּתִים,
לוּ רַק אֶחָד – וּבֹא נָבוֹא!"
אַךְ כָּל הַחַי אֵין הֶגֶה בוֹ.
לַשָּׁוְא, קוּם גַּע בְּמֵיתָר חָדָשׁ,
מַלֵּא יֵין-סַמוֹס מְלֹא הַכּוֹס!
עֲזֹב הַקְּרָב לְחֵיל תּוּרְכִּים
וּשְׁפֹךְ מִדַּם עִנְּבֵי-כִיאוֹס!
וּשְׁמַע! לְקוֹל קְרִיאַת שְׁפָלִים
שִׁכּוֹר מַה יַּעַן, עַז-פָּנִים!
לָכֶם מְחוֹל פִּירוּס עַד הַיּוֹם,
וּגְדוּדֵי-פִּירוּס הֵם אַיָּם?
מִשְּׁנֵי לְקָחִים מַה תִּשְׁכְּחוּ
הַטּוֹב וְהַגַּבְרִי שֶׁבָּם?
הָאוֹתִיּוֹת קַדְמוֹס נָתַן
כְּלוּם עֲבָדִים בָּהֶן חָנַן?
מַלֵּא יֵין-סַמוֹס מְלֹא הַכּוֹס!
לְנוֹשֵׂא אַחֵר הֵלֵּב יִחַדְּ –
בָּזֶה נִקְדַּשׁ אֲנַקְרֵיאוֹן,
הַלָּה עָבַד אֶת פּוֹלִיקְרַט –
עָרִיץ, אַךְ אָז לְכֵס עָלוּ
רַק בְּנֵי-אַרְצֵנוּ וּמָשְׁלוּ.
וְעָרִיצָהּ שֶׁל כֶרְסוֹנֶס –
יְדִיד-הַדְּרוֹר, עִזּוּז וָטוֹב,
אוֹתוֹ עָרִיץ – מִילְטִיאַדֶס.
וּלְוַאי זָכִינוּ שׁוּב, עַכְשָׁו,
לְתַקִּיף כָּזֶה! וּכְלוּם עָלָיו
לֹא שִׂישׂ נָשִׂישׂ וְלִכְבָלָיו?
מַלֵּא יֵין-סַמוֹס מְלֹא הַכּוֹס!
עַל שְׂפַת פַּרְגָּה, עַל צוּר סוּלִי
עוֹד יֵשׁ מִשְּׁיָר דֹּרוֹת הַגּוֹי
יֻלַּד לַדּוֹרִיּוֹת, וְלֹא מִבְּלִי
כָּל זֶרַע עוֹד יָחוּשׁ לָבוֹא –
דַּם צֶאֱצָאֵי הֶרַקְלֶס בּוֹ!
אֵין דְּרוֹר לָכֶם מִידֵי פְרַנְקִים,
אֲשֶׁר מַלְכָּם קוֹנֶה-מוֹכֵר;
סֵיפֵי-יָוָן, גְּדוּדֵי-יָוָן –
בָּם עַם יְקַו לְהִשְׁתַּחְרֵר;
אַךְ אוֹן-תּוּרְכִּים, תֹּךְ אִיטַלְקִים
שִׁלְטְכֶם יִרְעַץ, אִם גַּם אַלִּים!
מַלֵּא יֵין-סַמוֹס מְלֹא הַכּוֹס!
בְּתוּלוֹתֵיכֶם בַּצֵּל חָלוֹת –
רוֹאֶה אֲנִי בְרַק עֵינֵי-שְׁחוֹר;
אוּלָם לִרְאוֹת הַנִּלְהָבוֹת
עֵינַי שֶׁלִּי דֹמְעוֹת; הַאִם
שַׁד זֶה יָנִיק הָעֲבָדִים?!
שִׂימֵנִי עַל שִׂיא שֵׁישׁ-סוּנְיוּם,
שָׁם אֵין בִּלְתִּי וְהַמִּשְׁבָּרִים
שׁוֹמְעִים קוֹל-שְׁנֵינוּ הַחוֹלֵף;
אָמוּת בְּשִׁיר כַּבַּרְבּוּרִים.
לֹא! אֶרֶץ-עֲבָדִים לֹא לִי!
יֵין-סַמוֹס זֶה – נַפֵּץ הַכְּלִי!
