אִם כָּל הַדְּבָרִים
הֲדַס מִשְׂגָּב
שׁוּב טְפִיחוֹת רַכּוֹת שֶׁל רַגְלַיִים יְחֵפוֹת, וְהַנְּשִׁיפָה הַמְּחוּסְפֶּסֶת שֶׁל יָד קְטַנָּה עַל הַקִּיר. תָּמִיד הֵם נוֹגְעִים בַּקִּירוֹת, וְיוֹדְעִים שֶׁהֵם פֹּה וְיֶשְׁנָם. אֲנִי מְרִימָה אֶת הַמַּבָּט מֵהַדַּף. הַשָּׁעוֹן מוּלִי טוֹעֵן לַיְלָה שֶׁהוּא כְּבָר כִּמְעַט בּוֹקֶר; מָה הוּא מֵבִין בִּכְלָל.

"הָיָה לְךָ חֲלוֹם רַע?" אֲנִי שׁוֹאֶלֶת. הָרֹאשׁ הַכֵּהֶה הַקָּטָן מוּרְכָּן לָרִצְפָּה, מִתְלַבֵּט אִם לְהֵיאָחֵז בַּמִּילִּים שֶׁלִּי. הֵם לֹא זוֹכְרִים אֶת הַחֲלוֹמוֹת שֶׁלָּהֶם, אֲבָל הֵם יוֹדְעִים לְהַמְצִיא נֶהֱדָר.

"אֲנִי צָמֵא", הוּא אוֹמֵר. "אֶפְשָׁר שׁוֹקוֹ?"

שׁוֹקוֹ זֶה לֹא חִינּוּכִי בְּאַרְבַּע בַּבּוֹקֶר. אֲנִי קָמָה לְהָכִין שׁוֹקוֹ וְהוּא מִזְדַּנֵּב אַחֲרַי לַמִּטְבָּח. "דַּוְוקָא כֵּן חָלַמְתִּי חֲלוֹם", הוּא אוֹמֵר בִּזְמַן שֶׁהַקּוּמְקוּם מַתְחִיל לִנְהוֹם.

"בֶּאֱמֶת?" צָרִיךְ לִקְנוֹת סוּכָּר. אֲנִי אֲמוּרָה לְהוֹסִיף אֶת זֶה לָרְשִׁימָה, אֲבָל אֲנִי לֹא זוֹכֶרֶת אֵיפֹה שַׂמְתִּי אוֹתָהּ. אוֹ אִם הִתְחַלְתִּי אוֹתָהּ בִּכְלָל. אֲנִי מִסְתַּכֶּלֶת עַל הַמְּקָרֵר בְּתִקְוָוה שֶׁיֵּשׁ שָׁם כְּזֹאת, אֲבָל בִּמְקוֹם זֶה מִישֶׁהוּ סִידֵּר אֶת הָאוֹתִיּוֹת הַצִּבְעוֹנִיּוֹת שֶׁעָלָיו בְּצוּרַת הַמִּלָּה "סְנָאִי". חַסְרֵי תּוֹעֶלֶת שֶׁכְּמוֹתָם.

"כֵּן," הוּא אוֹמֵר וְהַיָּד שֶׁלּוֹ מוּנַּחַת לִי עַל הָרֶגֶל, קְצָת מֵעַל הַבֶּרֶךְ. הִיא חַמָּה כְּמוֹ יָד שֶׁל יֶלֶד מְנוּמְנָם שֶׁיָּצָא מֵהַמִּיטָּה. "נָפַלְתִּי".

"נָפַלְתָּ?" בִּשְׁבִיל לְהָכִין רְשִׁימַת קְנִיּוֹת צָרִיךְ דַּף, וְעֵט. הָיָה פֹּה עֵט עַל הַשַּׁיִשׁ אֵיפֹה שֶׁהוּא, מִתַּחַת לַקּוּפְסָאוֹת חֵצִי יְבֵשׁוֹת וְכוֹסוֹת שֶׁעֲדַיִין לֹא נִשְׁטְפוּ.

"אֲבָל אֲנִי לֹא זוֹכֵר שֶׁקִּיבַּלְתִּי מַכָּה", הוּא אוֹמֵר וַאֲנִי יוֹדַעַת שֶׁזֶּה לֹא הָיָה חֲלוֹם. "אִמָּא שֶׁלִּי לֹא מַרְשָׁה לִי שׁוֹקוֹ. רַק בְּשַׁבָּת".

"הָיְיתָה לִי הַרְגָּשָׁה", אֲנִי מְמַלְמֶלֶת, וּמְוַותֶּרֶת עַל הַכּוֹסוֹת וְהָעֵטִים וְהָרְשִׁימוֹת. הַקּוּמְקוּם קוֹפֵץ, וְכַעֲבוֹר כַּמָּה דַּקּוֹת שְׁנֵינוּ מְכוּרְבָּלִים עַל הַסַּפָּה עִם סְפָלִים גְּדוֹלִים יוֹתֵר מִכַּפּוֹת הַיָּדַיִים שֶׁלָּנוּ. יֵשׁ גֶּשֶׁם בַּחוּץ, דַּק וְצָפוּף כְּמוֹ סִיכּוֹת. "לְכָל הַדְּבָרִים יֵשׁ שֵׁמוֹת", אֲנִי מַסְבִּירָה לוֹ, "וְגַם לְכָל הַצְּלִילִים". אוּלַי הוּא מֵבִין וְאוּלַי לֹא. זֶה דַּוְוקָא נֶחְמָד – שׁוֹקוֹ עִם מִישֶׁהוּ עַל הַסַּפָּה בְּאֶמְצַע הַלַּיְלָה. אֲנִי תּוֹהָה מֵאֵיפֹה הוּא הִגִּיעַ.

"כְּשֶׁנּוֹפְלִים בְּלִי לְקַבֵּל מַכָּה זֶה כּוֹאֵב?" הוּא שׁוֹאֵל. "אֲנִי לֹא יוֹדֵעַ אֵיךְ נָפַלְתִּי. אֲנִי חוֹשֵׁב שֶׁ..." הַיָּדַיִים שֶׁלּוֹ מִתְהַדְּקוֹת חָזָק חָזָק מִסָּבִיב לַסֵּפֶל, וּפִתְאוֹם אֲנִי לֹא רוֹצָה לָדַעַת. לֹא רוֹצָה לָדַעַת אִם הוּא הִתְרַסֵּק אוֹ נִשְׂרַף אוֹ נִרְדַּם אַחֲרֵי שֶׁהַחַיִּים טַפְטְפוּ מִמֶּנּוּ בְּצִינּוֹרוֹת פְּלַסְטִיק עֲכוּרִים. זֶה כְּבָר לֹא יְשַׁנֶּה כְּלוּם.

"זֶה לֹא נִקְרָא לִיפּוֹל, זֶה נִקְרָא לָעוּף", אֲנִי עוֹנָה, וּשְׁנֵינוּ שׁוֹתִים שׁוֹקוֹ וְשׁוֹתְקִים קְצָת. הֶחָתוּל נִכְנַס לַסָּלוֹן וּמַבִּיט בִּי בְּתוֹכָחָה. חֲתוּלִים תָּמִיד מַבִּיטִים בְּתוֹכֵחָה. הוּא קוֹפֵץ עַל הַסַּפָּה בְּדִיּוּק בֵּינֵינוּ, וּמִתְפָּרֵס בְּצוּרָה שֶׁמַּבְהִירָה בְּדִיּוּק מִי שַׁיָּיךְ לְאָן. כַּפָּהּ אַחַת לָשָׁה לִי אֶת הַיָּרֵךְ, עִם כָּל הַטְּפָרִים בַּחוּץ. חֲתוּלִים לֹא מְבַזְבְּזִים זְמַן עַל חֲלוֹמוֹת.

"אַתְּ בֶּאֱמֶת?" הַיֶּלֶד שׁוֹאֵל. גַּם הוּא לֹא מְבַזְבֵּז זְמַן.

"אֲנִי חוֹשֶׁבֶת שֶׁכֵּן", אֲנִי אוֹמֶרֶת. "אֵיךְ יוֹדְעִים?"

שְׁנֵינוּ מִסְתַּכְּלִים מִסָּבִיב. יֵשׁ טֵלֵוִויזְיָה כְּבוּיָה בַּסָּלוֹן הַזֶּה, וּסְפָרִים כֵּהִים עַל הַמַּדָּפִים, וּמִזְנוֹן עִם סַחְלָב אֶחָד וּפִסְלוֹן שֶׁל הַמֶּאנֶקֶן פִּיס. פִּיסּוֹת שֶׁל סָלוֹן שֶׁל גְּדוֹלִים מִכָּל מִינֵי מְקוֹמוֹת.

"אֲנִי מְנַסָּה", אֲנִי מוֹדָה, וְהוּא מַחֲלִיק יָד קְטַנָּה אַחַת לְתוֹךְ הַיָּד שֶׁלִּי. הִיא כְּבָר מַתְחִילָה לְהִתְעַמְעֵם בַּקְּצוֹוֹת. מַשֶּׁהוּ צוֹעֵק בַּחוּץ בַּגֶּשֶׁם, מַשֶּׁהוּ שֶׁעָשׂוּי מֵרוּחַ. הַשָּׂדוֹת גְּדוֹלִים מְאֹד בַּשָּׁעָה הַזֹּאת שֶׁל הַלַּיְלָה.

"אִמָּא אוֹמֶרֶת שֶׁאָסוּר לְדַבֵּר עִם זָרִים", הוּא מְמַלְמֵל, וַאֲנִי מַסְכִּימָה אִיתּוֹ שֶׁזֹּאת עֵצָה טוֹבָה. אִמָּא הַמִּסְכֵּנָה.

"אֲנִי חוֹשֶׁבֶת שֶׁזֶּה זְמַן טוֹב לַחֲזוֹר לַמִּיטָּה", אֲנִי אוֹמֶרֶת. "כְּשֶׁעוֹצְמִים עֵינַיִים כָּל הַחוֹשֶׁךְ עוֹבֵר מַמָּשׁ מַמָּשׁ מַהֵר, אַתָּה יוֹדֵעַ? וּבַבּוֹקֶר אֶפְשָׁר לִרְאוֹת אֶת הַשֶּׁמֶשׁ דֶּרֶךְ קוּרֵי הָעַכָּבִישׁ שֶׁמּוּל הַחַלּוֹן וְגַם לְצַיֵּיר בָּאֵדִים עַל הַזְּכוּכִית".

"אֲנִי יָכוֹל לְהִישָּׁאֵר אִיתָּךְ?"

אֲנִי שׂוֹנֵאת לְשַׁקֵּר לָהֶם. "אֲנִי צְרִיכָה לַעֲבוֹד", אֲנִי אוֹמֶרֶת, "וּלְהָכִין רְשִׁימַת קְנִיּוֹת וְלִשְׁטוֹף אֶת הַכֵּלִים..." הוּא בֶּאֱמֶת קָטָן מְאוֹד. אֲנִי מַנִּיחָה יָד סְבִיב הַכְּתֵפַיִים שֶׁלּוֹ, וְזֶה מַסְפִּיק כְּדֵי לַעֲטוֹף אֶת כּוּלּוֹ קָרוֹב קָרוֹב אֵלַי. הָרַגְלַיִים שֶׁל שְׁנֵינוּ לֹא מַגִּיעוֹת עַד לָרִצְפָּה, אֲנִי מַבְחִינָה, וְהֶחָתוּל נוֹהֵם בְּאַזְהָרָה.

"לָנוּ יֵשׁ כֶּלֶב", הוּא אוֹמֵר.

"בֶּאֱמֶת? אֲנִי אוֹהֶבֶת כְּלָבִים". אֲנִי בֶּאֱמֶת אוֹהֶבֶת כְּלָבִים. הֶגְיוֹנִיִּים כָּאֵלֶּה. "אֵיךְ קוֹרְאִים לוֹ"

"דֶּנְדִּי. הוּא יָשַׁן עַל הַשָּׁטִיחַ הֶעָגוֹל בַּחֶדֶר שֶׁלִּי כָּל לַיְלָה". הוּא מִשְׁתַּתֵּק לְרֶגַע. "אֲנִי כְּבָר מִתְגַּעְגֵּעַ אֵלָיו".

"אַתָּה רוֹצֶה שֶׁנִּבְדּוֹק יַחַד אִם גַּם הוּא נִמְצָא כָּאן?" אֲנִי שׁוֹאֶלֶת. כְּלָבִים זֶה קַל.

הוּא עוֹשֶׂה כֵּן עִם הָרֹאשׁ, וַאֲנִי קָמָה מֵהַסַּפָּה וּמוֹשִׁיטָה לוֹ יָד וּשְׁנֵינוּ הוֹלְכִים אֶל הַחֶדֶר. יֵשׁ בּוֹ שָׁטִיחַ עָגוֹל, וְעַל הַשָּׁטִיחַ יָשֵׁן כֶּלֶב שָׁחוֹר קָטָן, מְכוּרְבָּל כְּמוֹ כַּעַךְ. הוּא אֲפִילּוּ לֹא מִתְעוֹרֵר כְּשֶׁאֲנַחְנוּ נִכְנָסִים, וַאֲנַחְנוּ גַּם נִזְהָרִים מְאוֹד לֹא לְהַרְעִישׁ.

"אַל תַּדְלִיקִי אֶת הָאוֹר, דֶּנְדִּי יָשָׁן", הוּא לוֹחֵשׁ וַאֲנִי מְהַנְהֶנֶת. הַמִּיטָּה כְּבָר קָרָה לְגַמְרֵי, אֲבָל אֲנִי מְהַדֶּקֶת סְבִיבוֹ אֶת שְׂמִיכַת הַפּוּךְ כְּמוֹ חִיבּוּק. "תְּסַפְּרִי לִי סִיפּוּר?" הוּא מְבַקֵּשׁ.

"בֶּטַח", אֲנִי לוֹחֶשֶׁת חֲזָרָה. "אֵיזֶה סִיפּוּר אַתָּה  רוֹצֶה?"

"סִיפּוּר עָלַיִיךְ". מַמְזֵר קָטָן. אֲבָל כְּבָר הִסְכַּמְתִּי לְסַפֵּר.

"בְּסֵדֶר, אֲבָל אַתָּה צָרִיךְ לַעֲזוֹר לִי. פַּעַם אַחַת, בְּאֶרֶץ רְחוֹקָה, חָיְיתָה יַלְדָּה. קָרְאוּ לָהּ..." אֲנִי עוֹצֶרֶת. זֶה הַחֵלֶק הֲכִי קָשֶׁה.

"רְוִיטָל", הוּא אוֹמֵר בְּבִיטָּחוֹן. "לָאָחוֹת שֶׁלִּי קוֹרְאִים רְוִיטָל".

"וְקָרְאוּ לָהּ רְוִיטָל. הָיָה לָהּ אַח קָטָן שֶׁאָהַב שׁוֹקוֹ לֹא רַק בְּשַׁבָּת, וְכֶלֶב שָׁחוֹר..." הַסִּיפּוּר נִכְרַךְ סְבִיבֵנוּ, מִילִּים אֲמִיתִּיּוֹת שֶׁנּוֹתְנוֹת שֵׁמוֹת לְכָל הַדְּבָרִים, לְיֶלֶד קָטָן שֶׁנָּפַל עַד אֵינְסוֹף וּלְאַחוֹת שֶׁמְּסַפֶּרֶת לוֹ סִיפּוּר לִפְנֵי הַשֵּׁינָה וּלְבַיִת אֶחָד בְּאֶמְצַע הַשָּׂדוֹת הַשְּׁחוֹרִים. אֲנִי אוֹהֶבֶת לִהְיוֹת אָחוֹת גְּדוֹלָה. הָעֵינַיִים שֶׁלּוֹ עֲצוּמוֹת כְּבָר וַאֲנִי תּוֹהֶה בֶּן כַּמָּה הוּא בֶּאֱמֶת, וְאֵיךְ קָרְאוּ לוֹ פַּעַם.

"אַתְּ הוֹלֶכֶת?" הוּא שׁוֹאֵל פִּתְאוֹם בְּלִי לִפְקוֹחַ אֶת הָעֵינַיִים.

"לֹא", אֲנִי אוֹמֶרֶת. "אֲנִי שׁוֹמֶרֶת עָלֶיךָ. פָּשׁוּט לִפְעָמִים אֲנִי צְרִיכָה לַחֲשׁוֹב קְצָת בִּשְׁבִיל לִמְצוֹא אֶת הַסּוֹף שֶׁל הַסִּיפּוּרִים". הוּא מְהַנְהֵן בִּרְצִינוּת. סוֹפִים זֶה חָשׁוּב. "אֲנִי אֶקְרָא לָךְ כְּשֶׁאֲנִי אֶמְצָא אֶת הַסּוֹף שֶׁל הַסִּיפּוּר  שֶׁלָּךְ, בְּסֵדֶר?"

"טוֹב", הוּא אוֹמֵר, כִּמְעַט מִתּוֹךְ שִׁינָּה. "וַאֲנִי אֶקְרָא לָךְ כְּשֶׁאֲנִי אֶמְצָא אֶת הַסּוֹף שֶׁל הַסִּיפּוּר שֶׁלְּךָ".

"טוֹב". אֲנִי לֹא שׁוֹאֶלֶת אֵיךְ הוּא יוֹדֵעַ. אוֹ אֵיךְ הוּא יֵדַע לְאָן לְהַגִּיעַ. אֲנִי מַנִּיחָה יָד אַחַת מֵעַל הַשְּׂמִיכָה וּמַקְשִׁיבָה לַנְּשִׁימוֹת שֶׁלּוֹ הוֹפְכוֹת אִיטִּיּוֹת וּשְׁקֵטוֹת, אִיטִּיּוֹת וּשְׁקֵטוֹת, עַד שֶׁאֲנִי כְּבָר לֹא יְכוֹלָה לְהַבְדִּיל בֵּינוֹ לְבֵין הַחוֹשֶׁךְ.

אֲנִי תּוֹהָה אִם זֶה כּוֹאֵב.