
 כּוֹכָבִים מְסַפְּרִים
לָיְלָה וָלָיְלָה, לֵיל וָלֵיל,
בַּעֲטוֹף שָׁמַיִם צֵל,
כּוֹכְבֵי גִילָה, כּוֹכְבֵי חָג
יֵצְאוּ בְמַאֲמַר רַב מָג.
וּבִמְחוֹלוֹת וּבַסָּךְ
כּוֹכַב אוֹר אֶל כּוֹכָב שָׂח:
– 'שָׁלוֹם, שָׁלוֹם! שָׁלוֹם רָב!
מִי שְׁלָחֲךָ מִבַּעַד עָב?
אֵי מִזֶה תָבֹאָה, אָח,
הוֹי, אָח טוֹב, הֲשָׁלוֹם לָךְ?"
כּוֹכַב אוֹר אֶל כּוֹכַב שָׂח;
כּוֹכָב לְכוֹכָב עוֹנֶה: אָח,
כֹּה צֻוֵּיתִי: קוּם וּשְׁאַל
אֵי יָלִינוּ אֶגְלֵי טָל,
מִי בַכַּפְתּוֹר, מִי בְכוֹס
שֶׁל צִבְעוֹנִי, מִי כִנְטוֹת
פְּנֵי הַחַמָּה וְחָלַף יוֹם
סָר אֶל סֶגֶל נְגוּעַ חֹם?
מִי הִתְחַבֵּא אֶל הָאוּג
רַב הֶעָנָף, מִי בְחוּג
דְלוּעֵי זָהָב קִנּוֹ שָׂם?
מִי בֵין טַרְפֵּי אֹרֶן רָם?
מִי הַפּוֹקֵד יַעֲרוֹת דְּבַשׁ?
מִי הַמַּבְהִיק עַל הַקַּשׁ?
וְאִם יֵשׁ אֵגֶל אֲשֶׁר נָם
בְּתַלְתַּל שִׁפּוֹן זָקוּף, רָם?
וּמַדוּעַ אֵין מִי חָס
עַל מַטְעֵי הָאֲגָס?"
כּוֹכָב עוֹנֶה, כּוֹכָב שָׂח;
– "שָׁלוֹם אָחִי, שָׁלוֹם לָךְ!
כֹּה שְׁלָחוּנִי: תּוּר וּפְתָר
גַּל מַה שָׂח, מַה יָּעַץ הָר?
בְּקַרְקַע נָהָר נָח קוּם. רֵד,
מִשְׁפַּט הַחֲלוֹם הַגֵּד.
חָלְמָה קָמָה חֲלוֹם פָּז.
אָנָה פָשַׁט חַרְגֹּל גָּז?
אִם לֹא כָלוּ עִקְבוֹת גְּדִי.
בְּפִנַת אוֹר, נוֹף כְּלִיל עֲדִי.
וְשָׂא כָּל רֹאשׁ עֲדַת בְּנֵי שְׂלָו
בְּגַיא בֶּן הָרִים גַּיא וַחֲנָו".
כּוֹכָב עוֹנֶה, כּוֹכָב שָׂח;
– "שָׁלוֹם אָחִי, שָׁלוֹם לָךְ!
הֻגַּד הֻגַּד לִי: הַבֵּט
מִי הָאִישׁ יְרֵא הַחֵטְא
רָמוֹז תִּרְמוֹז לוֹ מֵעָל:
אֱלֹהִים בְּעֶזְרֶךָ, – פְעַל!
גַּם הַבֵּט לִמְבוֹאוֹת יָם,
צִי וָצִי הַמַּפְלִיג שָׁם.
שְׁלַח מֵאוֹרְךָ לוֹ מֵעַל,
הַכֶּסֶף, הַזְּהַב כֶּתֶף גָּל.
מַלָּח בְאֳנִי הַטָּס,
וּתְקָפַתּוּ נוּמָה, שְׁנָת,
אָז בַּמַּחְזֶה, בַּחֲלוֹם
הָאֵר לוֹ, הוֹפִיעָה דוֹם
כְּעֵינֵי אָחוֹת דְּבֵקָה בוֹ,
כְּעֵינֵי אֵם הַמְּחַכָּה לוֹ;
יִשְׁמַע קוֹלָהּ בָּאֳנִי:
“– בְּנִי חֲבִיבִי, שׁוּבָה, בְנִי!”
כּוֹכָב עוֹנֶה, כּוֹכָב שָׂח:
"– שָׁלוֹם אָחִי, שָׁלוֹם לָךְ!
מָה אֵחַרְתָּ הַיּוֹם קוּם?"
הִתְהַלַּכְתִּי בִשְׁמֵי רוּם
קִדְמַת שֶׁמֶשׁ, אֶל פְּנֵי יָם,
נוֹף יְהוּדָה, צִיּוֹן שָׁם.
צוּר עַל צוּר יַאְפִּילוּ עָל,
שְׁדֵמוֹת רוֹחֲצוֹת בַּטָּל.
הַר-הַלְּבָנוֹן, יַעַר שָׂב,
אַרְזֵי אֵל יַבְקִיעוּ עָב;
שְׂדֵה בֵית-לֶחֶם, שָׁם עַל אֵם
דֶרֶך אֶפְרָת בּוֹכָה אֵם,
מִתְיַפַּחַת, מַר לָהּ מַר.
קוֹל מֵחֲרָבוֹת עֲלֵי הָר,
קוֹל כַּיּוֹנָה יֶהֱמֶה: "אוֹי,
אוֹי לְבָנַי בְּזוּיֵי גוֹי!"
עַל הַר צִיּוֹן בְּרֹאשׁ הָהָר
חָרְבוֹת קֹדֶשׁ, מִקְדַּשׁ צָר,
אֶבֶן בּוֹכָה, תַּבְךְּ מִקִּיר,
דִּמְעָה תִזַּל עַל פְּנֵי נִיר,
פֶּלֶג יֶחֱמָר, יַז בַּתֵּל…
הָהּ, עַד מָתַי מְתַי, אֵל?!
