הַסְּפִירָה לְאָחוֹר הֵחֵלָּה.

אֲנָשִׁים בְּכָל רַחֲבֵי הָעוֹלָם סוֹפְרִים יַחַד אֶת הַשְּׁנִיּוֹת הַהוֹלְכוֹת וְאוֹזְלוֹת. לֹא הַרְבֵּה אֲנָשִׁים, זֶה נָכוֹן, רַק סוּג מְסוּיָּם שֶׁל אֲנָשִׁים מְחַכֶּה בִּנְשִׁימָה עֲצוּרָה לַחֲשִׂיפָתָם שֶׁל מִסְמָכִים בְּנֵי עֶשְׂרִים שָׁנָה, בְּעִיקָּר בַּאֲזוֹרֵי הַזְּמַן הָרְחוֹקִים יוֹתֵר שֶׁבָּהֶם צָרִיךְ לָקוּם לִפְנוֹת בּוֹקֶר כְּדֵי לִסְפּוֹר עִם כּוּלָּם – 9, 8, 7, הַסְּפָרוֹת עַל הַמָּסָךְ מִתְחַלְּפוֹת לְאַט כָּל כָּךְ שֶׁנִּדְמֶה שֶׁמְּדוּבָּר בְּתַקָּלָה טֶכְנִית. 6, 5, 4, וְאָז הֵן מְאִיצוֹת פִּתְאוֹם וְשָׁלוֹשׁ וּשְׁתַּיִים וְאַחַת דּוֹחֲקוֹת זוֹ אֶת זוֹ מֵהַמָּסָךְ וְהִנֵּה הֵם, הַמִּסְמָכִים הַמְּתַעֲדִים אֶת הַמַּגָּע הָרִאשׁוֹן שֶׁל הָאֱנוֹשׁוּת עִם מִין חַיְיזָרִי, חֲשׂוּפִים סוֹף סוֹף לָעַיִן כֹּל. עַכְשָׁיו שֶׁלֹּא נוֹתַר בְּחַיִּים אִישׁ – בְּהַגְדָּרָה הָרְחָבָה שֶׁל אִישׁ – מֵהַמְּתוֹאָרִים בָּהֶם.

אָן מוֹשִׁיטָה זְרוֹעַ חֵצִי מִתּוֹךְ שִׁינָּה וּמְחַבֶּקֶת אֶת מוֹתְנִי. "תַּחְזְרִי לִישׁוֹן. הֵם עוֹד יִהְיוּ שָׁם בַּבּוֹקֶר", הִיא מְמַלְמֶלֶת בְּלִי לִפְקוֹחַ עֵינַיִים.

אֲנִי מַבִּיטָה בַּמָּסָךְ הַבּוֹהֵק בַּחֲשֵׁיכָה. סוֹף סוֹף אֵדַע. אֵיךְ אֶפְשָׁר לְחַכּוֹת לַבּוֹקֶר כְּדֵי לָדַעַת? וּמָה אִם הֵם יְשַׁנּוּ אֶת דַּעְתָּם וְעַד הַבּוֹקֶר חֵלֶק מֵהַמִּסְמָכִים יֵיעָלְמוּ? אֲנִי מְהַדֶּקֶת אֵלַי אֶת זְרוֹעָהּ שֶׁל אָן, מִתְעַטֶּפֶת בְּחוּמָּהּ כִּבְשִׁרְיוֹן וּמַתְחִילָה לִקְרוֹא. וְאָז אֲנִי עוֹצֶרֶת וּמְגַבָּה אֶת הַכֹּל לְהֶתְקֵן חִיצוֹנִי שֶׁלֹּא מְחוּבָּר לָרֶשֶׁת. אִם הֵם יֶשְׁנוֹ אֶת דַּעְתָּם וְיַעֲלִימוּ מַשֶּׁהוּ מֵהַתִּיעוּד, עֲדַיִין יִישָּׁאֵר לִי עוֹתֶק.

זוֹ הָיְיתָה אִי-הֲבָנָה. כּוּלָּם יוֹדְעִים. כָּל הַמְּעוֹרָבִים מַסְכִּימִים עַל כָּךְ. אֵין אֲשֵׁמִים. וְגַם אִם הָיוּ, הֵם כְּבָר לֹא כָּאן – אֶצְלָם הֲרֵי כְּבָר הִתְחַלֵּף הַדּוֹר. הַחַיִּים שֶׁלָּהֶם קְצָרִים בִּשְׁנוֹת אָדָם, וַהֲרֵי בִּגְלַל זֶה הַהֶסְכֵּם חָתַם אֶת הַתִּיעוּד לְעֶשְׂרִים שָׁנָה מִלְּכַתְּחִילָּה, וְאֶצְלֵנוּ...

הָאוֹתִיּוֹת מְרַצְּדוֹת עַל הַמָּסָךְ. כְּאִילּוּ גַּם הֵן, כְּמוֹ כּוּלָּם בְּעֵרֶךְ, רוֹצוֹת לִשְׁאוֹל "לָמָּה לָךְ לְעוֹרֵר שֵׁדִים רְדוּמִים מֵרִבְצָם?" לֹא יֵיאָמֵן כַּמָּה אֲנָשִׁים שָׁאֲלוּ אוֹתִי אֶת זֶה בַּשָּׁבוּעוֹת הָאַחֲרוֹנִים. זוֹ הַתְּגוּבָה הַקְּבוּעָה בְּכָל פַּעַם שֶׁהַנּוֹשֵׂא עוֹלֶה בְּשִׂיחָה. אֲפִילּוּ אָן, שֶׁבֶּטַח לֹא עָמְדָה לִשְׁאוֹל שְׁאֵלוֹת קִיטְבֵּג כָּאֵלֶּה, נָעֲצָה בִּי יוֹתֵר מִפַּעַם אַחַת אֶת הַמַּבָּט הַזֶּה שֶׁלָּהּ, זֶה שֶׁאוֹמֵר: 'אַתְּ מִתְנַהֶגֶת בְּצוּרָה לֹא הֶגְיוֹנִית וְאַתְּ יוֹדַעַת אֶת זֶה, אָז אֵין לִי מָה לִטְרוֹחַ לְנַסּוֹת לְהַסְבִּיר'.

גַּם אֲנִי לֹא טָרַחְתִּי לְנַסּוֹת לְהַסְבִּיר – יָדַעְתִּי שֶׁאֲנִי לֹא מְסוּגֶּלֶת. אַחֲרֵי עֶשְׂרִים שָׁנָה שֶׁלֹּא דִּיבַּרְתִּי עַל זֶה, מָה הַטַּעַם לְהַתְחִיל עַכְשָׁיו? וַהֲרֵי שׁוּם דָּבָר שֶׁאֶקְרָא בַּמִּסְמָכִים הָאֵלֶּה לֹא יְשַׁנֶּה דָּבָר. וּבְכָל זֹאת, בְּכָל זֹאת אֲנִי חַיֶּיבֶת לָדַעַת.

הַמִּסְמָךְ הָרִאשׁוֹן הוּא תַּרְשִׁים שֶׁל הָעֶצֶם, עִם תֵּיאוּר מְפוֹרָט שֶׁל הָאֵזוֹר סְבִיב נְקוּדַּת הָעֲגִינָה – כַּמָּה זְמַן הֵם הָיוּ עָלָיו וְהִמְשִׁיכוּ לְדַוֵּוחַ? הֲרֵי הַקֶּשֶׁר אִיתָּם נִיתַּק מִיָּד. מָתַי הַתַּרְשִׁים הַזֶּה נִשְׁלַח? אֲנִי בּוֹדֶקֶת אֶת הַתַּאֲרִיךְ: 1 בְּמֵרְץ 2029. שְׁלוֹשָׁה יָמִים אַחֲרֵי שֶׁהַקֶּשֶׁר אָבַד.

הַמִּסְמָכִים לֹא מְסוּדָּרִים כְרוֹנוֹלוֹגִית. אֲנִי נוֹשֶׁמֶת עָמוֹק, מְנַסָּה לְהַרְגִּיעַ אֶת דְּפִיקוֹת הַלֵּב וְהַחֲרָדָה הָעוֹלָה בִּי. בֶּטַח יֵשׁ דֶּרֶךְ לְסַדֵּר אֶת זֶה, לְלַוּוֹת אֶת הַמִּשְׁלַחַת בְּדַרְכָּהּ, לְהָבִין מָה קָרָה. אֲנִי פּוֹתַחַת אֶת הַגִּרְסָה הַמְּיוּשֶּׁנֶת שֶׁל קִבְצוֹזָאוּר, שֶׁהִתְקַנְתִּי מִבְּעוֹד מוֹעֵד – הִיא כְּבָר מִזְּמַן לֹא תּוֹכְנַת נִיהוּל הַקְּבָצִים הַחֲבִיבָה עָלַי, אֲבָל הִיא מֵהַסּוּג שֶׁיּוֹדֵעַ לַחְפּוֹר בְּמֶטָא-דָּאטָה שֶׁל קְבָצִים, וְתַעֲבוֹד טוֹב יוֹתֵר עִם הַקְּבָצִים הַיְּשָׁנִים. הָיָה לִי בָּרוּר שֶׁהֵם לֹא יִטְרְחוּ לְשַׁחְרֵר קְבָצִים מוּתְאָמִים לְהַיּוֹם, הֵם חַיָּיבִים לַחֲשׂוֹף אוֹתָם, אֲבָל הֵם לֹא חַיָּיבִים לְהָקֵל עַל אֲנָשִׁים לְנַתֵּחַ אוֹתָם.

צָדַקְתִּי. הַתִּיקִיּוֹת הַפְּרִימִיטִיבִיּוֹת כִּמְעַט נִפְתָּחוֹת בַּתּוֹכְנָה, חוֹשְׂפוֹת עֶשְׂרוֹת קִבְצֵי נְתוּנִים גּוֹלְמִיִּים, וַאֲנִי מַתְחִילָה לַעֲשׂוֹת סֵדֶר. לֹא סְתָם שָׁלְפוּ אוֹתִי מֵהַלִּימּוּדִים, כְּשֶׁהָיִיתִי בְּקוֹשִׁי בַּת עֶשְׂרִים, לְהִצְטָרֵף לְצֶוֶות הַמַּגָּע הָרִאשׁוֹן. אִרְגּוּן מֵידָע הוּא כּוֹחַ הָעָל שֶׁלִּי.

וּכְשֶׁהַקְּבָצִים מְסוּדָּרִים, מוּכָנִים לְסַפֵּר לִי אֶת סִיפּוּרָם, לַחֲשׂוֹף אֶת כָּל הַסּוֹדוֹת, אֲנִי בּוֹהָה בָּהֶם וְלֹא מוֹצֵאת אֶת הַכּוֹחוֹת לְהַתְחִיל. רַק... תִּפְתְּחִי אֶת הַקּוֹבֶץ הָרִאשׁוֹן. זֶה כָּל מָה שֶׁאַתְּ צְרִיכָה לַעֲשׂוֹת. הוּא לֹא יִפְגַּע בָּךְ. אַתְּ מְסוּגֶּלֶת. זֶה לֹא יִהְיֶה כְּמוֹ אָז.

לֹא בֶּאֱמֶת בָּכִיתִי שָׁבוּעַ שָׁלֵם, אָז. הַבֶּכִי הִגִּיעַ בִּפְרָצִים שֶׁל כַּמָּה דַּקּוֹת, מְבַקֵּר לֹא רָצוּי, תּוֹקֵף לְלֹא אַזְהָרָה בַּמִּקְלַחַת אוֹ בְּאֶמְצַע הֲכָנַת אֲרוּחַת עֶרֶב אוֹ גְּרִיבַת גַּרְבַּיִים, כְּאֵב מְשַׁתֵּק, כְּאִילּוּ אֶגְרוֹף נִסְגַּר סְבִיב הַקְּרָבַיִים שֶׁלִּי וּמָעַךְ אוֹתָם, פִּי הִתְעַוֵּות פִּתְאוֹם וְהַדְּמָעוֹת פָּרְצוּ הַחוּצָה וְתוֹךְ כַּמָּה הִתְיַיפְּחוּיוֹת וְעוֹד כַּמָּה הִתְנַשְּׁמוּיוֹת הוּא נֶעֱלַם כִּלְעוּמַּת שֶׁבָּא. הוּדְחַק אֶל אֲחוֹרֵי מוֹחִי כְּמוֹ כָּל שְׁאָר הַדְּבָרִים שֶׁלֹּא יָכוֹלְתִּי לְהִתְמוֹדֵד אִיתָּם. וְרֹאשׁ וְרִאשׁוֹנָה לְכוּלָּם, הַשְּׁאֵלָה: הַאִם זוֹ הָיְיתָה אַשְׁמָתִי? הַאִם פִסְפַסְתִּי מַשֶּׁהוּ? פְּרָט מֵידָע שֶׁהֵיעָדְרוֹ בְּרֶגַע הָאֱמֶת הוֹבִיל לְמוֹת כּוּלָּם? מָה בְּדִיּוּק קָרָה שָׁם, בָּרְגָעִים הָאַחֲרוֹנִים?

עֶשְׂרִים שָׁנָה מָשַׁכְתִּי בְּכָל חוּט שֶׁעָלָה בְּדַעְתִּי – הֲרֵי הִכַּרְתִּי אֶת כּוּלָּם בַּפְּרוֹיֶקְט, הָיִיתִי חֵלֶק מִמֶּנּוּ, לַעֲזָאזֵל, וּבְכָל זֹאת נִתְקַלְתִּי בְּחוֹמַת שְׁתִיקָה בִּלְתִּי חֲדִירָה. תָּמִיד יֵשׁ מִישֶׁהוּ שֶׁיַּסְכִּים לְדַבֵּר אִיתְּךָ, תָּמִיד, אִם הוּא עַצְבָּנִי מַסְפִּיק אוֹ שִׁיכּוֹר מַסְפִּיק אוֹ מְשׁוּעֲמָם מַסְפִּיק אוֹ סְתָם בְּהֶיסַּח הַדַּעַת. אֲבָל כִּמְעַט כָּל הַצֶּוֶות מוּדָּר וּמִי שֶׁיָּדְעוּ, אוּלַי, עַל מָה שֶׁקָּרָה לַמִּשְׁלַחַת שָׁמְרוּ אֶת הַמֵּידָע לְעַצְמָם. 20 שָׁנָה. 20 שָׁנִים אֲרוּכּוֹת כְּמוֹ הַנֵּצַח שֶׁל שְׁאֵלוֹת כּוֹסְסוֹת וְאַשְׁמָה עֲמוּמָה וְחַסְרַת מַטָּרָה, שֶׁסּוֹף סוֹף בָּאוֹת אֶל סִיּוּמָן.

תַּאֲרִיךְ: 25 בְּפֶבְּרוּאָר, 2029

דּוּ"חַ מִפְגַּשׁ הֲכָנָה

הָרוֹבּוֹט מְדַוֵּוחַ שֶׁבְּתוֹךְ הָעֶצֶם יֵשׁ אֲוִויר רָאוּי לִנְשִׁימָה, וְלֹא נִמְצְאוּ רַעֲלָנִים יְדוּעִים. בַּצִּילּוּמִים לֹא נִרְאֲתָה תְּנוּעָה וְלֹא זוֹהוּ צוּרוֹת חַיִּים תּוֹאֲמוֹת לְמָה שֶׁזּוֹהָה כְּצוּרַת הַחַיִּים הָרָאשִׁית הַסְּבִירָה בְּחוֹמְרֵי הַהֲכָנָה שֶׁשָּׁלְחָה הַגִּשּׁוּשִׁית. מַשֶּׁהוּ פָּתַח אֶת הַגִּישָׁה לַעֲגִינַת הַמַּעְבּוֹרֶת שֶׁלָּנוּ – אוֹ שֶׁהֵם לֹא הִגִּיעוּ לִבְדּוֹק בְּאוֹפֶן אִישִׁי מָה נִכְנַס לָעֶצֶם, אוֹ שֶׁחוֹמְרֵי הַהֲכָנָה פּוּעַנְחוּ לֹא נָכוֹן.

לֹא זוֹהֲתָה סִיבָּה לְהִימָּנַע מִתּוֹכְנִית הַמִּפְגָּשׁ הַמְּקוֹרִית. מִתְקַדְּמִים לִפְּרוֹטוֹקוֹל מַגָּע רִאשׁוֹן 138ג', כַּמּוּסְכָּם.

אֲנִי עוֹצֶרֶת אֶת נְשִׁימָתִי. בֶּאֱמֶת חָשַׁבְתִּי שֶׁאֶתְקַדֵּם בָּחוֹמָרִים יוֹתֵר מִפִּסְקָה לִפְנֵי שֶׁתַּעֲלֶה הָאֶפְשָׁרוּת שֶׁבִּיצַּעְתִּי טָעוּת הַעֲרָכָה קָטַסְטְרוֹפָלִית. אֲנִי מַכְרִיחָה אֶת עַצְמִי לְשַׁחְרֵר אֶת הָאֲוִויר הַכָּלוּא בְּרֵיאוֹתַיי וּמַמְשִׁיכָה לִקְרוֹא.

תַּאֲרִיךְ: 26 בְּפֶבְּרוּאָר, 2029

זֶה מַדְהִים. הַכֹּל... קְצָת לֹא נָכוֹן. הַמְּמַדִּים, הַזָּוִויּוֹת, הַגְּבָהִים. לֹא מוּדָעִים עַד כַּמָּה הַכֹּל עַל כַּדּוּר הָאָרֶץ מְתוּכְנָן עֲבוּר בְּנֵי אָדָם, עַד שֶׁיּוֹצְאִים מִמֶּנּוּ. עוֹד לֹא פָּגַשְׁנוּ עַל הָעֶצֶם בְּשׁוּם דָּבָר שֶׁנִּרְאֶה כְּמוֹ צוּרַת חַיִּים, אֲבָל כְּבָר הַמִּבְנֶה שֶׁלּוֹ מְעוֹרֵר הִתְרַגְּשׁוּת רַבָּתִי בַּצֶּוֶות – הַהֶבְדֵּלִים הָאַנְתְּרוֹפּוֹלוֹגִיִּים שֶׁאֶפְשָׁר לְהַסִּיק מֵהַמִּבְנֶה עַצְמוֹ! הַהֶבְדֵּלִים הַבִּיּוֹלוֹגִיִּים שֶׁאֶפְשָׁר לְהַסִּיק לְגַבֵּי הַחוּשִׁים וְהַהִתְנַהֲלוּת שֶׁל הַיְּצוּרִים שֶׁעִיצְּבוּ אֶת הַמָּקוֹם! הִפְעַלְנוּ אֶת הַסְּרִיקוֹת שֶׁל הָרוֹבּוֹט בְּכָל הַתְּדָרִים, וְהִתְקַבְּלוּ קְרִיאוֹת מְשׁוּנּוֹת לְמַדַּי – רְאוּ מצ"ב. כְּמוֹ כֵן, יֵשׁ וִיכּוּחַ סוֹעֵר בַּמִּשְׁלַחַת אִם מְדוּבָּר בִּכְלִי אוֹפְיָינִי אוֹ בְּמַשֶּׁהוּ שֶׁעוּצַּב בִּמְיוּחָד עֲבוּר מִפְגָּשׁ עִם הָאֱנוֹשׁוּת וְלָכֵן אִי אֶפְשָׁר לְהַסִּיק מִמֶּנּוּ מַסְקָנוֹת אֲמִיתִּיּוֹת. אֲנַחְנוּ מְצַפִּים לִשְׁמוֹעַ מָה יֵשׁ לָאָנָלִיסְטִים לְהַגִּיד, וּמְקַוִּוים שֶׁנּוּכַל לִשְׁאוֹל אֶת בַּעֲלֵי הַבַּיִת עַצְמָם בְּקָרוֹב.

הַזִּיכְרוֹנוֹת מְמַלְּאִים אוֹתִי: אֲנִי יְכוֹלָה כִּמְעַט לִטְעוֹם אֶת הַהִתְלַהֲבוּת שֶׁלְּךָ בַּמִּילִּים – אֵין לִי דֶּרֶךְ לָדַעַת אִם אַתָּה כָּתַבְתָּ אֶת דּוּ"חַ הַמִּשְׁלַחַת הַזֶּה אוֹ שֶׁנָּתַתָּ לְמִישֶׁהוּ מֵהָאֲחֵרִים לַעֲשׂוֹת אֶת זֶה, וַעֲדַיִין אֲנִי מַמָּשׁ מַרְגִּישָׁה בְּגוּפֵי אֶת סַעֲרַת הָרְגָשׁוֹת שֶׁחָוִויתָ שָׁם, אֶחָד מֵעֲשֶׂרֶת הָאֲנָשִׁים שֶׁנִּבְחֲרוּ לְמַגָּע רִאשׁוֹן, בְּעוֹדְךָ עוֹלֶה עַל כְּלִי חַיְיזָרִי וְתוֹהֶה מָה יִקְרֶה.

יָדַעְתָּ שֶׁאוּלַי לֹא תַּחֲזוֹר. שֶׁאוּלַי אִישׁ מִכֶּם לֹא יַחֲזוֹר. דִּיבַּרְנוּ עַל זֶה – עַד כַּמָּה שֶׁהָיִיתִי מוּכָנָה לְדַבֵּר עַל זֶה, לְהַכִּיר בָּאֶפְשָׁרוּת שֶׁיִּקְרֶה לָךְ מַשֶּׁהוּ. הָיִיתִי צְרִיכָה לָתֵת לְךָ לְדַבֵּר עַל זֶה, עַל הַפְּחָדִים שֶׁלָּךְ, אוֹ הַתּוֹכְנִיּוֹת שֶׁלְּךָ, מָה שֶׁזֶּה לֹא הָיָה שֶׁהִתְכַּוַּונְתָּ לְהַגִּיד. לִתְמוֹךְ בְּךָ. אֲבָל נָתַתִּי לַפַּחַד שֶׁלִּי שֶׁאֲאַבֵּד אוֹתְךָ לִשְׁלוֹט בִּי, וְנוֹתַרְתִּי עִם הַתְּהִיּוֹת. רַק עוֹד דָּבָר לְהַרְגִּישׁ אַשְׁמָה לְגַבָּיו. מִי יוֹדֵעַ כַּמָּה עוֹד כָּאֵלֶּה אוֹרְבִים לִי בֵּינוֹת לַקְּבָצִים. עֶשְׂרִים שָׁנָה הֵן מְהַדְהֲדוֹת בִּי, הַמִּילִּים שֶׁלֹּא נָתַתִּי לְךָ לוֹמַר – וְלֹא יָכוֹלְתִּי לְדַבֵּר עַל זֶה, לֹא בְּלִי לַחֲשׂוֹף אוֹתָנוּ, אוֹתְךָ, וְהָיִיתָ מֵת, הָיִיתָ מֵת וְלֹא יָכוֹלְתָּ לְהָגֵן עַל עַצְמְךָ אוֹ לְהַסְבִּיר, וַאֲנִי, כְּכָל שֶׁנּוֹקְפוֹת הַשָּׁנִים אֲנִי פָּחוֹת וּפָחוֹת מְסוּגֶּלֶת לְהָגֵן עָלֶיךָ, עָלֵינוּ, אֲפִילּוּ מִפְּנֵי הַמַּחְשָׁבוֹת שֶׁל עַצְמִי, אָז מֵהָעוֹלָם?

תַּאֲרִיךְ: 27 בְּפֶבְּרוּאָר 2029

מַגָּע רִאשׁוֹן!

סוֹף סוֹף הוֹפִיעוּ... דְּבָרִים. שֶׁזָּזִים, שֶׁנִּרְאִים חַיִּים. הֵם לֹא נִרְאִים בְּדִיּוּק כְּמוֹ מָה שֶׁשָּׁלְחָה הַגָּשּׁוֹשִׁית, אֲבָל קָרוֹב מַסְפִּיק. כְּבָר חָשַׁשְׁנוּ שֶׁנְּשׁוֹטֵט עַל הָעֶצֶם לָנֶצַח וְלֹא נִרְאֶה דָּבָר מִלְּבַד מְבוֹךְ מִסְדְּרוֹנוֹת רֵיקִים.

לֹא הִצְלַחְנוּ לְתַקְשֵׁר, וְזֶה לֹא מַפְתִּיעַ. נִיסִּינוּ מוּזִיקָה, מָתֵמָטִיקָה, בְּדִידִים (שֶׁל מִי הָיָה הָרַעְיוֹן? אֲנַחְנוּ לֹא מַצְלִיחִים לְהַסְכִּים בֵּינֵינוּ), צִיּוּר. הַצְּבָעִים עוֹרְרוּ עִנְיָין, אֲבָל הֵם לֹא לָקְחוּ אוֹתָם כְּשֶׁהִצַּעְנוּ אוֹתָם. מֵהַצַּד שֶׁלָּהֶם הָיְיתָה סִדְרָה שֶׁל רֵיחוֹת, וּצְבָעִים, וּתְנוּעוֹת שֶׁלֹּא הִצְלַחְנוּ לְחַקּוֹת בְּשֶׁל מַחְסוֹר מוּבְהָק בַּגַּפַּיִים. מצ"ב תִּיעוּד מְפוֹרָט שֶׁל הַמִּפְגָּשׁ, לַנִּיתּוּחַ שֶׁל הָאָנָלִיסְטִים. אִם תִּמְצְאוּ בּוֹ מַשֶּׁהוּ בְּבַקָּשָׁה תְּעַדְכְּנוּ, כִּי נִגְמָרִים לָנוּ הָרַעֲיוֹנוֹת. אֲנַחְנוּ סוֹמְכִים עֲלֵיכֶם – אַתֶּם הַמּוֹחוֹת כָּאן.

כָּל כָּךְ לֹא פוֹרְמָלִי. הַתִּיעוּד הַמְּצוֹרָף פוֹרְמָלִי, מְסוּדָּר, קוֹרֶקְטִי, אֲבָל הַהוֹדָעוֹת שֶׁמְּלַוּוֹת אוֹתוֹ קְצָרוֹת, קְרִיאוֹת, אִישִׁיּוֹת. כְּאִילּוּ צִיפִּיתָ שֶׁהָעוֹלָם יִקְרָא אוֹתָן וְיִתְאַהֵב בְּךָ, כְּמוֹ כּוּלָּם. לֹא כְּאִילּוּ. בָּרוּר שֶׁזֶּה מָה שֶׁצִּיפִּיתָ. דוּ"חוֹת מַגָּע רִאשׁוֹן – בָּרוּר שֶׁהָעוֹלָם כּוּלּוֹ הָיָה אָמוּר לִקְרוֹא אוֹתָם. וְהַהוֹדָעָה הַזּוֹ, הִיא כָּל כָּךְ... אַתָּה. "אַתֶּם הַמּוֹחוֹת כָּאן" – כַּמָּה פְּעָמִים אָמַרְתָּ לִי אֶת זֶה? וְאָז כְּשֶׁשָּׁאַלְתִּי אָז לָמָּה לֹא שׁוֹלְחִים אוֹתִי אֶלָּא אוֹתְךָ, צָחַקְתָּ.

לֹא הָיִיתָ חַיָּיב לְהַחֲמִיא לָנוּ – הָיִינוּ מְפָרְקִים אֶת הַמֵּידָע לְגוֹרְמִים עֲבוּרְךָ בְּכָל מִקְרֶה. יָדַעְתָּ אֶת זֶה. וּבְכָל זֹאת הָיִיתָ חַיָּיב לֶפְלַרְטֵט עִם צֶוֶות הַמֶּחְקָר שֶׁגּוּיַּס לַחֲקוֹר אֶת הָעֶצֶם הַמִּסְתּוֹרִי שֶׁהוֹפִיעַ בְּמַסְלוּל סְבִיב כַּדּוּר הָאָרֶץ וְהָאוֹתוֹת שֶׁנִּקְלְטוּ מִמֶּנּוּ, לִהְיוֹת אָהוּב תָּמִיד. לְעוֹד כַּמָּה מֵאִיתָּנוּ אָמַרְתָּ אֶת זֶה לְאוֹרֶךְ הַשָּׁנִים? בֶּטַח לֹא הָיִיתִי הַיְּחִידָה. הַלֵּילוֹת הָאֲרוּכִּים שֶׁל נִיתּוּחַ נְתוּנִים וְקָפֶה, כְּשֶׁהָיִיתָ מוֹפִיעַ בְּחַדְרִי וּמוּכְרָח לְהִתְיַיעֵץ דַּוְוקָא אִיתִּי – עָבַדְתָּ עִם מֵיטַב הַמּוֹחוֹת בָּעוֹלָם אֲבָל אֲנִי, אֲנִי בֶּאֱמֶת מְיוּחֶדֶת... לֹא מְיוּחֶדֶת מַסְפִּיק, אוֹ שֶׁהָיִיתָ חוֹזֵר, הָיִיתָ מְקַבֵּל מֵידָע מַקְדִּים טוֹב מַסְפִּיק וְהָיִיתָ חוֹזֵר וְהָיִיתִי יְכוֹלָה לִשְׂנוֹא אוֹתְךָ, לִלְמוֹד לִשְׂנוֹא אוֹתְךָ עִם הַשָּׁנִים כְּשֶׁהָיִיתִי מְבִינָה מִי אַתָּה. פַּרְפָּרֵי הַהַעֲרָצָה שֶׁעוֹרַרְתָּ בִּי הָיוּ מֵתִים מָוֶות טִבְעִי וְהָיִיתִי יְכוֹלָה לְהִתְגַּבֵּר עָלֶיךָ וְאָז הָלַכְתָּ וְנֶהְרַגְתָּ וְהִשְׁאַרְתָּ אוֹתִי עִם כָּל הָרְגָשׁוֹת הָאֵלֶּה וְהָאִם זוֹ הָיְיתָה אַשְׁמָתִי? הַאִם דַּעְתִּי הָיְיתָה מוּסַּחַת? רָאשִׁי מְסוּחְרָר? הַאִם הַהַעֲרָצָה הָעִיוֶּורֶת שֶׁלִּי לִמְפַקֵּד הַמִּשְׁלַחַת הַבּוֹגֵר, הַנָּאֶה, עִיוְּורָה אוֹתִי לִפְרָט קְרִיטִי כָּלְשֶׁהוּ שֶׁהוֹבִיל אֶת כּוּלְּכֶם לְמוֹתְכֶם? לֹא נוֹתַר לִי אֶת מִי לְהַאֲשִׁים מִלְּבַד אֶת עַצְמִי, אָז... זוֹ חַיֶּיבֶת לִהְיוֹת אַשְׁמָתִי, לֹא?

אֲנִי מְאַרְגֶּנֶת אֶת הַתִּיעוּד בְּצוּרָה נוֹחָה יוֹתֵר לְנִיתּוּחַ וּמַתְחִילָה לַעֲבוֹר עַל הַחוֹמָרִים – שֶׁאֲנִי רוֹאֶה לָרִאשׁוֹנָה. אֲבָל... שְׁלַחְתֶּם אוֹתָם כְּדֵי שֶׁנַּעֲבוֹר עֲלֵיהֶם, כָּתוּב בִּמְפוֹרָשׁ "לְנִּיתּוּחַ שֶׁל הָאָנָלִיסְטִים". לָמָּה לֹא רָאִיתִי אוֹתָם בִּזְמַן אֱמֶת? אֲנִי זוֹכֶרֶת אֵיךְ חִיכִּינוּ, וְחִיכִּינוּ, וְחִיכִּינוּ, שֶׁמַּשֶּׁהוּ יַגִּיעַ, שֶׁיִּצְטָרְכוּ אוֹתָנוּ, שֶׁנּוּכַל לְהָבִיא תּוֹעֶלֶת, אֶת הַמֶּתַח הַהוֹלֵךְ וְגוֹבֵר עַד ש... לָמָּה לֹא הִקְפִּיצוּ אוֹתָנוּ לְנַתֵּחַ אֶת תִּיעוּד הַמַּגָּע הָרִאשׁוֹן? אוּלַי הָיִינוּ מוֹצְאִים מַשֶּׁהוּ ש... מַשֶּׁהוּ...

"נָטָלִי", אָן מְמַלְמֶלֶת לְתוֹךְ הַיָּרֵךְ שֶׁלִּי, זְרוֹעוֹתֶיהָ עֲדַיִין כְּרוּכוֹת סְבִיבִי, כַּנִּרְאֶה הֵעַרְתִּי אוֹתָהּ. "אוּלַי תַּעֲשִׂי הַפְסָקָה? תְּנַסִּי לִישׁוֹן קְצָת? זֶה יִהְיֶה קַל יוֹתֵר בַּבּוֹקֶר".

אֲנִי מַסְדִּירָה אֶת הַנְּשִׁימָה, אוֹסֶפֶת אֶת עַצְמִי בַּחֲזָרָה. עֶשְׂרִים שָׁנָה עָבְרוּ. אֲנִי כְּבָר לֹא יַלְדָּה בַּת עֶשְׂרִים, מְסוּחְרֶרֶת אוֹ שְׁבוּרָה. אֲנִי מְסוּגֶּלֶת לְהִתְמוֹדֵד עִם מָה שֶׁיֵּשׁ לֶעָבָר לְגַלּוֹת לִי.

"שְׁשְׁשְׁ, תִּישָּׁנִי". אֲנִי לוֹחֶשֶׁת לָהּ, וְקָמָה מֵהַמִּיטָּה בִּזְהִירוּת לְהַמְשִׁיךְ בְּתַחְקִיר בַּחֲדַר הָעֲבוֹדָה. הוּא אוֹמְנָם קַר יוֹתֵר וְרַךְ פָּחוֹת, אֲבָל יֵשׁ לוֹ אֶת הַיִּתְרוֹנוֹת שֶׁלּוֹ – כּוֹלֵל רִיבּוּי הַמָּסַכִּים שֶׁמְּאַפְשֵׁר לִי לִבְחוֹן אֶת קִבְצֵי הַתִּיעוּד בּוֹ-זְמַנִּית וּמִזָּוִויּוֹת שׁוֹנוֹת. אֲבָל גַּם כָּכָה אֲנִי לֹא מַצְלִיחָה לִמְצוֹא שׁוּם דָּבָר בַּעַל מַשְׁמָעוּת מְיוּחֶדֶת.

תַּאֲרִיךְ: 28 בְּפֶבְּרוּאָר, 2029

הֵם פָּשׁוּט... אֲנִי רוֹצֶה לוֹמַר "בּוֹהִים בְּנוֹ", אֲבָל אֱלוֹהִים יוֹדֵעַ אֵיפֹה הָעֵינַיִים שֶׁלָּהֶם. אִם יֵשׁ לָהֶם בִּכְלָל עֵינַיִים. בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן הָיוּ תְּנוּעוֹת וְרֵיחוֹת וְצֶבַע, גַּם כָּאֵלֶּה שֶׁנִּדְמֶה הָיָה שֶׁהוּפְנוּ כְּלַפֵּינוּ וְגַם בֵּינָם לְבֵין עַצְמָם. הַפַּעַם הֵם פָּשׁוּט אַפְרוּרִיִּים וְנַיָּיחִים וְנִיסְיוֹנוֹת הַתִּקְשׁוֹרֶת שֶׁלָּנוּ לֹא מְעוֹרְרִים תְּגוּבָה. כְּבָר נִמְאַס לָהֶם, אַחֲרֵי יוֹם אֶחָד בְּסַךְ הַכֹּל? הַאִם אֵלֶּה בִּכְלָל אוֹתָם פְּרָטִים שֶׁפָּגַשְׁנוּ אֶתְמוֹל?

מצ"ב תִּיעוּד הַיּוֹם הַשֵּׁנִי, עַד כַּמָּה שֶׁהָיָה מָה לְתַעֵד, בִּשְׁבִיל הָאָנָלִיסְטִים. תְּמַהֲרוּ, חֶבְרֶ'ה, יֵשׁ לִי תְּחוּשָׁה שֶׁלֹּא נוּכַל לְהִישָּׁאֵר כָּאן עוֹד זְמַן רַב.

הָיִיתִי מְמַהֶרֶת, בֶּאֱמֶת, וְלֹא רַק כִּי הָיִיתִי הוֹפֶכֶת עוֹלָמוֹת בִּשְׁבִילְךָ. נִיתּוּחַ מַגָּע רִאשׁוֹן! זֶה הָיָה כָּל מָה שֶׁאֵי פַּעַם חָלַמְתִּי עָלָיו בְּעֵרֶךְ. הַחִידָה הָאוּלְטִימָטִיבִית. אֲבָל הוּא מֵעוֹלָם לֹא הִגִּיעַ אֵלַי. וּבְבֵירוּר שְׁלַחְתֶּם אוֹתוֹ וְחִיכִּיתֶם לַתּוֹצָאוֹת... הַאִם הַחַיְיזָרִים חָסְמוּ אֶת כָּל עֲרוּצֵי הַתִּקְשׁוֹרֶת שֶׁלָּכֶם בְּדֶרֶךְ כָּלְשֶׁהִי? לָמָּה? אֲבָל בְּעֶצֶם, לָמָּה שֶׁלֹּא יַחְסְמוּ תִּקְשׁוֹרֶת שֶׁהֵם לֹא מְבִינִים? אֵיזוֹ סִיבָּה הָיְיתָה לָהֶם לַחֲשׁוֹב שֶׁלֹּא מְדוּבָּר בְּאִיּוּם?

וּבְכָל מִקְרֶה, אֲפִילּוּ עַכְשָׁיו, עִם כָּל הַיֶּדַע שֶׁיֵּשׁ לִי עֲלֵיהֶם אַחֲרֵי עֶשְׂרִים שְׁנוֹת קֶשֶׁר עִם הָאֱנוֹשׁוּת – קֶשֶׁר רָחוֹק וּמְהוּסָּס, נָכוֹן, וַעֲדַיִין קֶשֶׁר, עִם פְּרָטִים שֶׁאֶפְשָׁר לַחְפּוֹר וְלִתְפּוֹר יַחַד לַהֲבָנָה מְסוּיֶּמֶת שֶׁלָּהֶם – שׁוּם דָּבָר בַּתִּיעוּד לֹא מוּבָן לִי. שִׁינּוּיֵי הַצּוּרָה שֶׁלָּהֶם כְּבָר מוּכָּרִים וִידוּעִים, כֵּן, אֲבָל הֲרֵי הֵם מְתַקְשְׁרִים בְּצוּרָה כָּל כָּךְ דּוֹמָה לָנוּ! אֵיפֹה כָּל זֶה בַּתִּיעוּד? בָּרוּר שֶׁנִּדְרַשׁ לָהֶם זְמַן לְפַעְנֵחַ אֶת הַשָּׂפָה שֶׁלָּנוּ, אֲבָל הֵם לֹא מַשְׁמִיעִים צְלִילִים בִּכְלָל, בְּשׁוּם תִּיעוּד! לֹא מְנַסִּים אֲפִילּוּ לְתַקְשֵׁר בְּחוּשׁ הַזֶּה, אַף עַל פִּי שֶׁהַתִּקְשׁוֹרֶת הַמֶּרְכָּזִית שֶׁלָּהֶם עִם בְּנֵי אָדָם הִיא אוֹדִיטוֹרִית וְחַבְרֵי הַמִּשְׁלַחַת בְּבֵירוּר מְפַטְפְּטִים לָהֶם לְלֹא הַפְסָקָה. מָה קוֹרֶה שָׁם לַעֲזָאזֵל? אֲנִי צוֹפֶה בַּתִּיעוּד שׁוּב וָשׁוּב, אֲבָל שׁוּם דָּבָר עֲדַיִין לֹא נִרְאֶה לִי הֶגְיוֹנִי.

עָבְרוּ עֲלֵיכֶם שְׁלוֹשָׁה יָמִים עַל הָעֶצֶם עַד שֶׁנִּשְׁלַח הַתַּרְשִׁים. כַּמָּה זְמַן עוֹד שְׂרַדְתֶּם אַחֲרָיו? הַזְּמַן הוֹלֵךְ וְאוֹזֵל. אֲנִי יוֹדַעַת שֶׁאֵין שׁוּם דָּבָר שֶׁאוּכַל לַעֲשׂוֹת עַכְשָׁיו, 20 שָׁנָה אַחֲרֵי, כְּדֵי לְשַׁנּוֹת אֶת הַתּוֹצָאָה, וּבְכָל זֹאת מַרְגִּישָׁה אֶת הַלַּחַץ הוֹלֵךְ וְנִבְנֶה בִּי – הַאִם אַצְלִיחַ לְפַעֲנֵחַ אֶת הַקּוֹד בַּזְּמַן? הַאִם יָכוֹלְתִּי לְהַצִּיל אוֹתְךָ אִילּוּ הָיְיתָה נִיתֶּנֶת לִי הַהִזְדַּמְּנוּת?

תַּאֲרִיךְ: 1 בְּמֵרְץ, 2029

הָאוֹפֶן שֶׁבּוֹ הֵם נָעִים בְּמִסְדְּרוֹנוֹת הָעֶצֶם מַטְרִיד – אֵין לָהֶם רַגְלַיִים, לֹא בְּדִיּוּק, וְהֵם יוֹתֵר מִתְגַּלְגְּלִים מֵאֲשֶׁר הוֹלְכִים. אוֹ אוּלַי מְרַחֲפִים? לֹא לְגַמְרֵי בָּרוּר לָנוּ אֵיךְ הֵם זָזִים, כְּמוֹ שֶׁשּׁוּם דָּבָר לְגַבֵּיהֶם לֹא בָּרוּר לָנוּ. הַתְּחוּשָׁה הִיא שֶׁל רוּחוֹת רְפָאִים אֲפוֹרוֹת שֶׁעוֹקְבוֹת אַחֲרֵינוּ לְכָל מָקוֹם שֶׁאֲנַחְנוּ הוֹלְכִים אֵלָיו – הֶחְלַטְנוּ לְהַמְשִׁיךְ לַחֲקוֹר אֶת הָעֶצֶם (מצ"ב תַּרְשִׁים), גַּם בִּשְׁבִיל כָּל מָה שֶׁאוּלַי נוּכַל לִלְמוֹד עָלָיו, וְגַם כִּי אוּלַי נִמְצָא רְמָזִים שֶׁיַּעַזְרוּ לָנוּ לְפַעְנֵחַ אֶת הַיְּצוּרִים שֶׁעָלָיו, לִמְצוֹא דֶּרֶךְ לְתַקְשֵׁר אִיתָּם. הֵם לֹא עוֹצְרִים אוֹתָנוּ, רַק מְלַוִּוים אוֹתָנוּ לְכָל מָקוֹם.

יָדַעְנוּ שֶׁהוּא גָּדוֹל – אֶת זֶה אֶפְשָׁר הָיָה לִרְאוֹת עוֹד מִכַּדּוּר הָאָרֶץ – אֲבָל הוּא מָלֵא כּוּלּוֹ בְּמִנְהֲרוֹת שֶׁמִּתְפַּצְּלוֹת וּמִתְחַבְּרוֹת, עַד שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְנַוֵּוט בּוֹ. לֹא הִתְרַחַקְנוּ מְאוֹד מֵהַפֶּתַח, כִּי אֲנַחְנוּ לֹא בְּטוּחִים שֶׁנִּמְצָא אֶת הַדֶּרֶךְ חֲזָרָה לַחֲלָלִית אִם נַעֲמִיק יוֹתֵר מִדַּי לְתוֹךְ הַמָּבוֹךְ... אֵיךְ לֹא חָשַׁבְנוּ לְהָבִיא אִיתָּנוּ חוּט?

לְרֶגַע אֲנִי בְּטוּחָה שֶׁזֶּה מָה שֶׁקָּרָה – הֲלַכְתֶּם לְאִיבּוּד בַּמָּבוֹךְ וּמַתְתֶם שָׁם בְּרָעָב וּבְצָמָא, מוּקָּפִים בְּחַיְיזָרִים. אֲבָל אִם כָּךְ, לָמָּה הַמִּסְתּוֹרִין? לָמָּה לְחַכּוֹת 20 שָׁנָה לִפְנֵי שֶׁהַמִּסְמָכִים יְשׁוּחְרְרוּ לְעִיּוּן הַצִּיבּוּר? וְחוּץ מִזֶּה, הָיוּ מְחַלְּצִים אֶתְכֶם. לֹא הָיוּ נוֹטְשִׁים אֶתְכֶם כָּכָה לָמוּת, אֲבוּדִים וּבוֹדְדִים, קָרוֹב כָּל כָּךְ הַבַּיְתָה. הָיוּ עוֹד מַעְבּוֹרוֹת. הָיָה צֶוֶות חִילּוּץ בְּהִיכּוֹן. אֲנִי עֲדַיִין זוֹכֶרֶת אֶת מִילּוֹת הַקּוֹד וְהַסִּימָנִים שֶׁהָיִינוּ אֲמוּרִים לְחַפֵּשׂ בַּדִּיוּוּחִים וּלְהַקְפִּיץ אֶת הַחִילּוּץ. עַד הַיּוֹם הַלֵּב שֶׁלִּי מַחֲסִיר פְּעִימָה כְּשֶׁאֲנִי רוֹאֶה אֶת הַמִּילָּה בַּמְבָּלִיק בַּמִּסְמָכִים הַיְּשָׁנִים, וַאֲנִי אֲפִילּוּ לֹא יוֹדַעַת מָה הִיא אוֹמֶרֶת.

לֹא, לֹא סְתָם הֲלַכְתֶּם לְאִיבּוּד. אַתָּה לֹא מַמְתִּין שָׁם בְּחוּץ מְשׁוּמָּר בְּכוֹחַ מִסְתּוֹרִי כָּלְשֶׁהוּ שֶׁיָּבוֹאוּ לְחַלֵּץ אוֹתְךָ בָּרֶגַע שֶׁאֲגַלֶּה שֶׁהַכֹּל טָעוּת, שֶׁאִילּוּ רַק הָיוּ נוֹתְנִים לִי לַעֲבוֹר עַל הַנְּתוּנִים בִּזְמַן אֱמֶת כְּמוֹ שֶׁבִּיקַּשְׁתִּי הָיָה מִתְבָּרֵר שֶׁהַכֹּל סְתָם אִי הֲבָנָה וְהָיִיתִי מַחֲזִירָה אוֹתְךָ הַבַּיְתָה. כְּבָר שָׁנִים שֶׁאֲנִי לֹא חוֹלֶמֶת לְהַחֲזִיר אוֹתְךָ הַבַּיְתָה. הִמְשַׁכְתִּי הָלְאָה. הִשְׁלַמְתִּי עִם מָה שֶׁהָיָה. אָהַבְתִּי אֲחֵרִים, טוֹבִים יוֹתֵר וּפָחוֹת מִמְּךָ. לָמַדְתִּי אֵיךְ זֶה כְּשֶׁאוֹהֲבִים אוֹתִי. וּבְסוֹפוֹ שֶׁל דָּבָר מָצָאתִי לִי בַּיִת, בָּנִיתִי עִם אָן חַיִּים שֶׁאֲנִי יוֹדַעַת עַכְשָׁיו שֶׁלֹּא הָיוּ יְכוֹלִים לִהְיוֹת לִי אִיתְּךָ. בְּמִידָּה רַבָּה הַהֵיעָלְמוּת שֶׁלְּךָ מֵחַיַי הָיְיתָה הַדָּבָר הַטּוֹב בְּיוֹתֵר שֶׁקָּרָה לִי – אִם רַק לֹא הָיִיתָ צָרִיךְ לָמוּת, יַחַד עִם כָּל הַמִּשְׁלַחַת, כְּדֵי לְשַׁחְרֵר אוֹתִי... עוֹד דָּבָר לְהַרְגִּישׁ אַשְׁמָה לְגַבָּיו.

תַּאֲרִיךְ: 2 בְּמֵרְץ 2029

לֹא שָׁמַעְנוּ שׁוּם דָּבָר מֵהַמִּפְקָדָה מֵאָז שֶׁעָגַנּוּ לְיַד הָעֶצֶם וְאִיבַּדְנוּ אֶת הַתִּקְשׁוֹרֶת הַיְּשִׁירָה. בַּהַתְחָלָה קִיוִּוינוּ שֶׁזֶּה סְתָם, שֶׁהָאָנָלִיסְטִים לוֹקְחִים אֶת הַזְּמַן, כְּהֶרְגֵּלָם.

גַּם מֵעֵבֶר לַקֶּבֶר אַתָּה מִתְעַקֵּשׁ לָרֶדֶת עָלַי שֶׁאֲנִי יְסוֹדִית. תָּמִיד שָׂנֵאתָ לְחַכּוֹת, לִדְחוֹת סִיפּוּקִים, אַף פַּעַם לֹא אִפְשַׁרְתָּ לִי פָּשׁוּט לַעֲבוֹד בַּקֶּצֶב שֶׁלִּי. כַּמָּה תִּסְכֵּל אוֹתְךָ בְּוַודַּאי לִהְיוֹת תָּקוּעַ שָׁם עַל הָעֶצֶם וּלְחַכּוֹת. אֶת כּוּלְּכֶם. אֲבָל לֹא יָדַעְנוּ, לֹא שָׁמַעְנוּ מִכֶּם כְּלוּם. גַּם אֲנַחְנוּ דָּאַגְנוּ. זֶה הָיָה הַשָּׁבוּעַ הַמַּלְחִיץ בְּיוֹתֵר בְּחַיַּי.

...אֲבָל בַּשָּׁלָב הַזֶּה כְּבָר בָּרוּר שֶׁאוֹ שֶׁהַדִּיוּוּחִים שֶׁלָּנוּ לֹא מַגִּיעִים, אוֹ שֶׁהַתְּגוּבוֹת שֶׁלָּכֶם נֶעֱצָרוֹת. אֵין תִּקְשׁוֹרֶת, בְּאַף עָרוּץ. כָּל הַתִּשְׁדּוֹרוֹת נוּתְּקוּ. אֲנַחְנוּ לְבַד כָּאן.

אַחֲרֵי הַרְבֵּה הִתְלַבְּטוּיוֹת הֶחְלַטְנוּ לַחֲזוֹר עַל עִקְבוֹתֵינוּ וּלְפַנּוֹת אֶת הַחֵפֶץ. הַמֵּידָע שֶׁאָסַפְנוּ עַד עַכְשָׁיו יָקָר מִכְּדֵי לְאַבֵּד אוֹתוֹ, וַאֲנַחְנוּ לֹא מִתְקַדְּמִים בִּיצִירַת תִּקְשׁוֹרֶת אִיתָּם. אֲבָל נִרְאֶה שֶׁהַדֶּרֶךְ הַחוּצָה נֶחְסְמָה. אֲנַחְנוּ לֹא בְּטוּחִים אֵיךְ, אוֹ לָמָּה. אֲנַחְנוּ מַמְשִׁיכִים לְשַׁדֵּר בְּתִקְוָוה שֶׁבְּשָׁלָב מְסוּיָּם הַחֲסִימָה תּוּסַר, שֶׁהַמְּסָרִים הָאֵלֶּה יַגִּיעוּ אֲלֵיכֶם בְּדֶרֶךְ זוֹ אוֹ אַחֶרֶת. אִם אַתֶּם רוֹאִים אֶת זֶה, בּוֹאוּ לְחַלֵּץ אוֹתָנוּ. תָּבִיאוּ בַּמְבָּלִיק. מצ"ב מְסָרִים פְּרָטִיִּים שֶׁל חַבְרֵי הַמִּשְׁלַחַת לְמִשְׁפָּחוֹת.

אֲנִי מְחַפֶּשֶׂת, אֲבָל הַמְּסָרִים הַפְּרָטִיִּים לֹא שׁוּחְרְרוּ לַצִּיבּוּר. אֲנִי תּוֹהָה אִם הַמִּשְׁפָּחוֹת קִיבְּלוּ אוֹתָם בִּזְמַן אֱמֶת, אוּלַי קְצָת מְצוּנְזָרִים, אוֹ שֶׁגַּם הֵם נֶאֶלְצוּ לְחַכּוֹת 20 שָׁנָה כְּמוֹ כּוּלָּם. לְיֶתֶר בִּיטָּחוֹן אֲנִי בּוֹדֶקֶת אִם מְחַכָּה לִי הוֹדָעָה פְּרָטִית בַּעֲרוּץ תִּקְשׁוֹרֶת כָּלְשֶׁהוּ, אֲבָל אַף מֶסֶר לֹא נִשְׁלַח אֵלַי – כַּמּוּבָן.

אֲנִי תּוֹהֶה אִם חָשַׁבְתָּ עָלַי בִּכְלָל, בָּרְגָעִים הָאֵלֶּה, כְּשֶׁהָיִיתָ כָּלוּא עַל עֶצֶם חַיְיזָרִי בְּלִי יְכוֹלֶת לְתַקְשֵׁר? הַאִם רָצִיתָ לִשְׁלוֹחַ לִי מֶסֶר אֶחָד אַחֲרוֹן וְלֹא הֵעַזְתָּ, עָסוּק עַד הַסּוֹף הַמַּר בְּמָה יַחְשְׁבוּ, בַּנְּהָלִים שֶׁהִיוֵּויתִי הֲפָרָה שֶׁלָּהֶם, אוֹ שֶׁהַדָּבָר הַיָּחִיד שֶׁהָיִיתִי עֲבוּרְךָ כְּשֶׁלֹּא הָיִיתִי נוֹכַחַת פִיזִית הוּא עוֹד זוּג עֵינַיִים שֶׁסּוֹרֵק אֶת הַמְּסָרִים שֶׁלְּךָ בְּחִיפּוּשׂ אַחַר בַּמְבָּלִיק? זֶה לֹא מְשַׁנֶּה עַכְשָׁיו. כְּבָר שָׁנִים שֶׁזֶּה לֹא מְשַׁנֶּה.

תַּאֲרִיךְ: 3 בְּמֵרְץ, 2029

תּוֹדוֹתֵינוּ. הַמִּשְׁלַחַת שֶׁשְּׁלַחְתֶּם מִילְּאָה אֶת תַּפְקִידָהּ: מַגָּע רִאשׁוֹן, יְצִירַת קֶשֶׁר.

תִּקְווֹתֵנוּ. פָּנִינוּ לְשָׁלוֹם. לְמִסְחָר.

צַעֲרֵנוּ. לֹא יָדַעְנוּ, לֹא הֵבַנּוּ, מָה תַּהֲלִיכֵי הַתִּקְשׁוֹרֶת שֶׁלָּנוּ יִגְרְמוּ. בְּתוֹם כַּמָּה יָמִים שֶׁל בְּחִינָה לֹא פּוֹלְשָׁנִית שֶׁל הַפּוֹלְשִׁים וְנִיסְיוֹנוֹת תִּקְשׁוֹרֶת מְגוּוָּנִים שֶׁלֹּא צָלְחוּ, הוּחְלַט לְפָרֵק אוֹתָם לְגוֹרְמֵיהֶם כְּדֵי לִלְמוֹד אוֹתָם בִּיעִילוּת רַבָּה יוֹתֵר. זֶה עָבַד. לֹא יָדַעְנוּ שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְהַרְכִּיב אֶתְכֶם בַּחֲזָרָה.

מְסִירוּתֵנוּ. חַבְרֵי הַמִּשְׁלַחַת הִקְרִיבוּ אֶת עַצְמָם כְּדֵי לְלַמְּדֵנוּ. לָמַדְנוּ מֵהֶם רַבּוֹת. נְכַבֵּד אוֹתָם בִּטְקָסֵינוּ.

חֲרָטָתֵנוּ. הַתִּשְׁדּוֹרוֹת שֶׁל הַצֶּוֶות, כְּשֶׁעוֹד הָיוּ שְׁלֵמִים, נֶחְסְמוּ אוֹטוֹמָטִית עַל יְדֵי אֶמְצְעֵי הַהֲגָנָה שֶׁלָּנוּ. לֹא הֵבַנּוּ שֶׁמְּדוּבָּר בְּנִיסְיוֹנוֹת תִּקְשׁוֹרֶת. כָּל הַתִּשְׁדּוֹרוֹת שׁוּחְרְרוּ, מֶחְוָוה שֶׁל רָצוֹן טוֹב. אִי-הַהֲבָנָה מְצַעֶרֶת.

פָּנֵינוּ לְשָׁלוֹם. נְקַבֵּל אֶתְכֶם לְמִשְׁפַּחַת הַמִּינִים בַּתְּנָאִים הַמְּצוֹרָפִים.

זֶה הַמִּסְמָךְ הָאַחֲרוֹן. הַתְּנָאִים הַמְּצוֹרָפִים לֹא נֶחְשְׂפוּ. אֲנִי לֹא אֶהְיֶה הַיְּחִידָה שֶׁתִּמְחֶה עַל כָּךְ, כַּמּוּבָן, אֲבָל בְּתוֹךְ תּוֹכֵי יָדַעְתִּי שֶׁהֵם לֹא יַחְשְׂפוּ הַכֹּל, וְשֶׁזֶּה גַּם לֹא מְשַׁנֶּה. אֶת חֶלְקָם אֲנִי הֲרֵי מַכִּירָה – הַסּוֹדִיּוּת הַמּוּחְלֶטֶת לְגַבֵּי מָה שֶׁקָּרָה לַמִּשְׁלַחַת, אֲפִילּוּ מִפְּנֵי צֶוֶות הַקַּרְקַע. מִפָּנַיי. הַחֲסִינוּת הַמּוּחְלֶטֶת שֶׁל צֶוֶות הַמַּגָּע הָרִאשׁוֹן שֶׁלָּהֶם מִפְּנֵי הַשְׁלָכוֹת אוֹ נְקָמָה, שֶׁעוּגְּנָה בַּסּוֹדִיּוּת הַזּוֹ לְכָל אוֹרֶךְ חַיָּיו. הַהַסְדָּרָה שֶׁל אוֹפֶן הִתְנַהֲלוּת הַמַּגָּעִים, שֶׁלֹּא הִשְׁתַּנְּתָה בְּעֶשְׂרִים הַשָּׁנִים שֶׁעָבְרוּ מֵאָז, שֶׁתּוֹאֲמָה יְשִׁירוֹת מוּל הַהַנְהָגָה הָעוֹלָמִית – בְּלִי שׁוּם צוֹרֶךְ בְּתִיוּוּךְ שֶׁלָּנוּ, שֶׁנֶּחְתַּכְנוּ לְפֶתַע מֵהַמְּשִׂימָה בְּלִי לָדַעַת לָמָּה, בְּלִי לָדַעַת דָּבָר מִלְּבַד זֹאת: שֶׁאִישׁ בְּצֶוֶות הַמְּשִׂימָה לֹא שָׂרַד. תָּמִיד תָּהִיתִי אֵיךְ נִבְנְתָה תִּקְשׁוֹרֶת כְּזֹאת בְּלִי הַמּוּמְחִיּוּת שֶׁלָּנוּ, וּמַהֵר כָּל כָּךְ. עַכְשָׁיו אֲנִי יוֹדַעַת. הַאִם יֵשׁ בְּכָךְ נֶחָמָה?

וְהַשְּׁאָר... מָה הֵם כְּבָר יָכְלוּ לִדְרוֹשׁ שֶׁיְּשַׁנֶּה מַשֶּׁהוּ עֲבוּרִי? אֶת מָה שֶׁהָיִיתִי צְרִיכָה לְגַלּוֹת אֲנִי יוֹדַעַת: לֹא יָכוֹלְתִּי לַעֲזוֹר, שׁוּם דָּבָר שֶׁהָיִיתִי עוֹשֶׂה לֹא הָיָה מַצִּיל אוֹתְךָ. לֹא פִסְפַסְתִּי שׁוּם דָּבָר בַּתַּחְקִיר. זוֹ לֹא אַשְׁמָתִי שֶׁפּוֹרַקְתָּ, מָה שֶׁזֶּה לֹא אוֹמֵר. לֹא אַשְׁמַת אַף אֶחָד. אִי-הֲבָנָה. וּבְמוֹתְכֶם פְּתַחְתֶּם אֶת עֲרוּצֵי הַתִּקְשׁוֹרֶת שֶׁל כַּדּוּר הָאָרֶץ עִם הֶחָלָל – אִם הָיוּ שׁוֹאֲלִים אֶתְכֶם כַּנִּרְאֶה הֲיִיתֶם מַסְכִּימִים לְזֶה. הֲרֵי יְדַעְתֶּם, יְדַעְתֶּם כּוּלְּכֶם, שֶׁאוּלַי לֹא תַּחְזְרוּ. אֲנִי מִתְגַּנֶּבֶת בַּחֲזָרָה לַמִּיטָּה – לֹא נִשְׁאַר עוֹד זְמַן רַב עַד שֶׁהַשָּׁעוֹן יְצַלְצֵל, אֲבָל כָּל דַּקָּה כָּאן, מִתַּחַת לַשְּׂמִיכָה, עִם זְרוֹעוֹתֶיהָ שֶׁל אָן סְבִיבִי, שָׁוֶוה נֶצַח שָׁם בַּחוּץ, בְּקוֹר. זוֹ לֹא הָיְיתָה אַשְׁמָתִי. זוֹ אַף פַּעַם לֹא הָיְיתָה אַשְׁמָתִי. זֶה הָיָה בִּלְתִּי נִמְנָע. אָז לָמָּה אֲנִי לֹא חָשָׁה הֲקָלָה?
