מִשֹּׁמְרִים לַבֹּקֶר
הֲשָׁמַרְתָּ לַבֹּקֶר וַתֵּרֶא בִּדְרֹךְ
זִיו דִּמְדּוּמֵי הַחַמָּה עַל-סַף הָרָקִיעַ?
אֵלֶּה קַרְנֵי הַהוֹד, זֶה הַזֹּהַר, הַזֹּךְ,
הַמִּתְפָּרְצִים בִּנְגֹהוֹת לָרֹחַב, לָרוֹם,
עַד לֹא-נָכוֹן הַיּוֹם,
עַד הַשֶּׁמֶשׁ בִּכְבוֹדוֹ הוֹפִיעַ –
הֵן גַּם-כַּבִּיר, גַּם-נָאוֹר הַמַּרְאֶה הַזֶּה!
וּכְמוֹ סוֹד קְדוֹשִׁים רַבָּה לִפְנֵי הִגָּלוֹתוֹ
לִבְּךָ מָלֵא הִגָּיוֹן – אַךְ אֵי-זֶה הַפֶּה
שֶׁיִּדְלֶנּוּ מִלֵּב, יִקְרָאֶנּוּ בִשְׁמוֹ
וִישִׂיחֶנּוּ כְמוֹ –
אֵיזוֹ לָשׁוֹן שֶׁתֵּדַע כַּנּוֹתוֹ?
הֲשָׁמַרְתָּ לַבֹּקֶר וַתֵּרֶא בִּפְרָץ-
עַל שְׁמֵי עַמְּךָ זָהֳרֵי שִׁמְשֵׁהוּ רִאשׁוֹנָה?
וְרִבֹּאוֹת קַרְנַיִם כְּרָץ אַחַר רָץ
חָרְדוּ לָבִיא מְאוֹרוֹת מִפֹּה וּמִשָּׁם,
פָּרְצוּ קֶדֶם וָיָם
וַתִּפְרֹצְנָה תֵּימָנָה, צָפוֹנָה –
הֵן מַה-נֶּאְדָּר, מַה-נִּשְׂגָּב הַמַּחֲזֶה הַזֶּה!
אַשְׁרֵי עַיִן שֶׁצָּפְנָה קַו-אוֹר לְמִשְׁמֶרֶת!
וּבְהַשְׁבִּיחַ אֶת-רִגְשַׁת לִבֵּנוּ הַפֶּה,
וֶהֱשִׁיבוּנוּ הֶעָבִים אֶל-קִינִים וָהִי –
אָז הַקֶּרֶן הַהִיא
בְּדִמְעָתֵנוּ תְּהִי-נָא מַזְהֶרֶת.
תרנ"ט.
