שַׁלְשֶׁלֶת הַדָּמִים / 
וַיְהִי הַיּוֹם וַיָּבֹא הַשַּלְדָּג וַיִּצְעַק אֶל הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה לֵאמֹר: 
אֲהָה, אֲדוֹנִי וּמַלְכִּי! הֲלֹא אַתָּה הוּא אֲשֶר בִּשּׂרְתָּ שָׁלוֹם וֶאֶמֶת בְּיָמֶיךָ לְכָל-שׁוֹכְנֵי הָאָרֶץ. הֲאִם לֹא צִוִּיתָ אֶת-הַשּׁלוֹם גַּם בֵּין הַחַיָּה וּבֵין הַחַיָּה?" 
וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶך: 
“וּמִי הֲפֵרוֹ?” 
וַיַּעַן הַשַּלְדָּג וַיֹּאמַר: 
“יָרֹד יָרַדְתִּי הַמַּיְמָה לָצוּד צַיִד, וָאַפְקִיד אֶת-גוּרַי בְיַד הַחֻלְדָּה, וַתָּקָם עֲלֵיהֶם וַתַּשְׁמִידֵם. וְעַתָּה דְמֵי יְלָדַי הַנְּקִיִּים צוֹעֲקִים אֵלַי: מָוֶת לָרוֹצַחַת!” 
וַיִּשְׁלַח הַמֶּלֶךְ לְהָבִיא אֶת-הַחֻלְדָּה לְפָנָיו וַיַּחְקְרֶנָּה: 
“הַאִם רָצַחְתְּ אֶת-יַלְדֵי הַשַּלְדָּג?” 
וַתֹּאמֶר הַחֻלְדָּה: 
“אָנֹכִי, אֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ. וְאוּלָם חַי הַמֶּלֶךְ אִם בְּזָדוֹן וְאִם בִּצְדִיָּה. כִּי שָׁמֹעַ שָׁמַעְתִּי אֶת-הַנֵּקָר בְּהַרְעֵם מַקּוֹרוֹ כְקוֹל הַתֹּף, כְּמַזְעִיק לַמִּלְחָמָה, וַיְהִי בְּחָפְזִי אֶל הַמַּעֲרָכָה, וָאֶרְמֹס בּלִי צְדִיָּה אֶת-הַיְּלָדִים.” 
וַיִּקְרָא הַמֶּלֶךְ לַנֵּקָר וַיִּשְׁאָלֵהוּ: 
" הַאַתָּה הֶחֱרַדְתָּ אֶת-הָעָם לַקְּרָב בְּרַעַם תֹּף?" 
וַיַּעַן הַנֵּקָר: 
“אָנֹכִי, אֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ. וְאוּלָם מֵרְאוֹתִי אֶת הָעַקְרָב מַשְׁחִיז פִּגְיוֹנוֹ עִשִׂיתִי זֹאת.” 
וַיִּקְרָא הַמֶּלֶךְ לָעַקְרָב וַיִּשְׁאָלֵהוּ: 
“לָמָה הִשְׁחַזְתָּ אֶת פּגְיוֹנֶךָ?” 
וַיַּעַן הָעַקְרָב: 
“כִּי רָאִיתִי אֶת-הַשַּׁלְחָפָה מוֹרֶקֶת שִׁרְיוֹנָהּ.” 
וְהַשַּׁלְחָפָה הַנִּשְׁאֶלֶת הִצְטַדְּקָה וַתֹּאמַר: 
" כִּי רָאִיתִי אֶת-הַסַּרְטָן לוֹטֵשׁ חֲנִיתוֹ" 
וְהַסַּרְטָן הֵשִׁיב: 
" כִּי רָאִיתִי אֶת-הַסִּרְטָתָן מְנוֹפֵף כּידוֹנוֹ." 
וְהַמֶּלֶךְ צִוָּה לְהָבִיא אֶת-הַסִּרְטָתָן וִיּוֹכִיחֵהוּ: 
“לָמָה הֲנִיפוֹתָ אֶת-כִּידוֹנֶךָ?” 
וַיַּעַן הַסִּרְטָתָן וַיֹּאמַר: 
“כִּי רָאִיתִי אֶת-הַשַּלְדָּג יוֹרֵד הַמַּיְמָה לַטְרֹף אֶת- יְלָדַי?” 
אָז יִשְׁעֶה הַמֶּלֶךְ אֶל הַשַּלְדָּג וַיֹּאמַר: 
" נְקִיָּה הַחֻלְדָּה מֵעָוֹן. דַּם יְלָדֶיךָ בְּרֹאשֶׁךָ. זוֹרֵע מָוֶת יִקְצְרֶנּוּ." 
