
 בְּהָלִיט צֵל אֶמֶשׁ
בְּהָלִיט צֵל אֶמֶשׁ הָרְחֹבוֹת,
כִּי יִשְׁבְּתוּן עוֹבֵר וָשָׁב,
אָהַבְתִּי מַקְהֲלוֹת כּוֹכָבִים
אַבִּיטָה תּוֹךְ נִבְכֵי הָעָב.
לִי נַפְשִׁי מַגֶּדֶת בַּסֵּתֶר:
כָּמוֹנִי אֲנִי בִּכְנַף נוֹד,
הַנָּאוָה נִבֶּטֶת חוֹלֶמֶת,
וּרְטֻבַּת דִּמְעָתָהּ עֵין-הוֹד.
שָׁם אָז הַכּוֹכָבִים יָהֵלּוּ
בַּשְּׁחָקִים, וְאוֹרָם אוֹר פָּז,
וָלָיִל… בַּתְּכֵלֶת אֲדָמָה
נִרְדָּמָה וּמְלֵאֲתִי רָז…
