הָרַחֶפֶת נוֹחֶתֶת וַאֲנִי מְנַסָּה לְהָצִיץ מִבַּעַד לַחֲרִיצֵי הַסַּל, לְבָרֵר אֵיפֹה הִיא נִמְצֵאת, וַאֲנִי לֹא רוֹאָה אוֹתָהּ. אֲנִי לֹא רוֹאָה וְלֹא שׁוֹמַעַת אִישׁ. אַחֲרֵי כַּמָּה דַּקּוֹת שֶׁל הִתְלַבְּטוּת, אֲנִי מַחֲלִיטָה לָצֵאת, וּפוֹרֶצֶת מִתַּחְתִּית הַסַּל, קוֹפֶצֶת מַטָּה מִן הָרַחֶפֶת.

אֲנִי בַּכְּפָר. אֲנִי בָּרְחוֹב הָרָאשִׁי. הִצְלַחְתִּי!

אֲנִי מַבִּיטָה לַאֲחוֹרַי. הִיא שָׁם. לְיַד הָרַחֶפֶת. לֹא נָעָה, וְרַק מַבִּיטָה בִּי. וְאִישׁ לֹא בָּא לְקַדֵּם אֶת פָּנֶיהָ. הָרְחוֹב רֵיק. לְחֵלֶק נִיכָּר מֵהַבָּתִּים יֵשׁ גְּדֵרוֹת חֲדָשׁוֹת, וּבִקְצֵה הָרְחוֹב גַּן שַׁעֲשׁוּעִים שֶׁלֹּא הָיָה שָׁם לִפְנֵי שָׁנָה, עִם מִתְקָנִים מַבְרִיקִים. לַכְּפָר יֵשׁ כֶּסֶף חָדָשׁ. בִּזְכוּת הַהִתְנַדְּבוּת שֶׁלִּי? אֲנִי מִתְרַחֶקֶת מִמֶּנָּה בִּפְסִיעוֹת קְטַנּוֹת לְאָחוֹר, מִתְקָרֶבֶת אֶל הַבַּיִת שֶׁבּוֹ גָּדַלְתִּי, עוֹד מְעַט קָט אַגִּיעַ אֶל דַּלְתּוֹ. הִיא עֲדַיִין לֹא מָשָׁה מִמְּקוֹמָהּ. מָה קָרָה לְכוּלָּם? כּוּלָּם מֵתוּ? לָמָּה הֵם לֹא בָּאִים?

אֲנִי מַגִּיעָה אֶל דֶּלֶת בֵּיתִי, פּוֹתַחַת אוֹתָהּ וְחוֹמֶקֶת פְּנִימָה. אַבָּא שֶׁלִּי שָׁם, וְגַם אִמָּא שֶׁלִּי, וְסִיגָּל שֶׁלִּי. אֲנִי מְחַיֶּיכֶת אֲלֵיהֶם, וּמִתְקָרֶבֶת בְּשִׂמְחָה, אֲבָל אָז נֶעֱצֶרֶת. מַשֶּׁהוּ לֹא נִרְאֶה נָכוֹן. אַבָּא שֶׁלִּי מְקַמֵּט גַּבּוֹת, וְעֵינָיו כֵּהוֹת. אִמָּא שֶׁלִּי מְשַׁלֶּבֶת אֶת זְרוֹעוֹתֶיהָ עַל חָזָהּ, וְרַגְלָהּ מְתוֹפֶפֶת עַל הָרִצְפָּה. סִיגָל מִסְתַּכֶּלֶת עֲלֵיהֶם, וְעָלַי, וָשׁוּב עֲלֵיהֶם.

הֵם נִרְאִים שׁוֹנִים מִכְּפִי שֶׁזָּכַרְתִּי. הַאִם תָּמִיד אַבָּא שֶׁלִּי הָיָה רָזֶה כָּל כָּךְ, הַאִם תָּמִיד הָיוּ לוֹ עִיגּוּלִים כֵּהִים כָּאֵלֶּה מִסָּבִיב לָעֵינַיִים וּקְמָטִים עֲמוּקִּים בַּמֵּצַח? וְאִמָּא שֶׁלִּי, הִיא הִשְׁמִינָה נוֹרָא, אוֹ אוּלַי אֲנִי הִיא זֹאת שֶׁלֹּא זוֹכֶרֶת אוֹתָהּ נָכוֹן? וְכַמָּה שסיגל גְּדֵלָה, הִיא בְּוַודַּאי כְּבָר הוֹלֶכֶת לְבֵית הַסֵּפֶר. הַשִּׁינּוּי שֶׁחָל בָּהֶם עוֹצֵר אוֹתִי, וַאֲנִי לֹא רָצָה לְחַבֵּק אוֹתָם, כְּמוֹ שֶׁחָשַׁבְתִּי שֶׁאֶעֱשֶׂה.

"מָה אַתְּ עוֹשָׂה פֹּה, מָאיָה?" שׁוֹאֵל אָבִי. הַמִּשְׁפָּט שֶׁיּוֹצֵא מִפִּיו תּוֹקֵף אוֹתִי, כִּמְעַט כְּמוֹ הָעוּבְדָּה שֶׁהוּא אוֹמֵר אוֹתוֹ בְּקוֹל רָם. אֲנִי לֹא רְגִילָה לַעֲנוֹת בְּקוֹל. כִּמְעַט שָׁכַחְתִּי אֵיךְ לְדַבֵּר, אֲנִי חוֹשֶׁבֶת לְעַצְמִי. "יֵשׁ לְךָ מְשִׂימָה. אַתְּ אֲמוּרָה לִהְיוֹת אִיתָּהּ וְלִלְמוֹד מִמֶּנָּה". קוֹלוֹ נוֹהֵם, נוֹזֵף.

"אֲנִי. רָצִיתִי", אֲנִי מַתְחִילָה, וְקוֹלִי סָדוּק וְצָרוּד. אֲנִי בְּקוֹשִׁי זוֹכֶרֶת אֵיךְ מְתַקְשְׁרִים עִם אֲנָשִׁים בְּקוֹל וּבְמִילִּים. אֲנִי מְכַחְכַּחַת בִּגְרוֹנִי וּמַתְחִילָה שׁוּב. "הִתְגַּעְגַּעְתִּי". כָּל הַמִּילִּים שֶׁל הַסְּפָרִים, שֶׁנִּשְׁמָעוֹת כָּל כָּךְ נָכוֹן בְּתוֹךְ רֹאשִׁי, לֹא מַתְאִימוֹת מַסְפִּיק לְהַגִּיעַ אֶל הַלָּשׁוֹן.

אִמִּי מְנִידָה בְּרֹאשָׁהּ. יָדֶיהָ עֲדַיִין מְשׁוּלָּבוֹת עַל חָזָהּ. "מָאיָה. אֶת הנציגה שֶׁל כָּל הַכְּפָר. נִבְחֶרֶת. הִתְנַדַּבְתְּ וְהִסְכַּמְתָּ. אַתְּ מוּכְרָחָה לְהִישָּׁאֵר שָׁם. אֲנַחְנוּ מְקַבְּלִים". יָדָהּ מַחְווֹה עַל פְּנֵי הַבַּיִת, יָמִינָה וּשְׂמֹאלָה, וַאֲנִי מַבְחִינָה בִּדְבָרִים חֲדָשִׁים. סְפָרִים לֹא מוּכָּרִים, אֲגַרְטָל, שׁוֹאֵב אָבָק.

"מָאיָה?" קוֹלָהּ שֶׁל סִיגָל מְהוּסָּס. הִיא קָמָה מִמְּקוֹמָהּ וַאֲנִי רוֹאָה עַד כַּמָּה הִיא גָּדְלָה בַּשָּׁנָה הַזֹּאת כְּשֶׁלֹּא הָיִיתִי. פָּנֶיהָ רְצִינִיִּים מִדַּי לְיַלְדָּה בַּת שֵׁשׁ. אוּלַי גַּם עָלֶיהָ עָבְרוּ דְּבָרִים שֶׁגָּרְמוּ לָהּ לְהִתְבַּגֵּר טֶרֶם זְמַנָּהּ. "אָמְרוּ לִי שֶׁאַתְּ מֵתָה". הִיא אוֹמֶרֶת, וּמִתְקָרֶבֶת אֵלִי, מְהַסֶּסֶת, מוֹשִׁיטָה יָדַיִים פְּרוּשׂוֹת לְחִיבּוּק, אֲבָל אִמִּי עוֹצֶרֶת אוֹתָהּ.

" מָאיָה בָּאָה לִזְמַן קָצָר, אֲבָל עַכְשָׁיו הִיא הוֹלֶכֶת", הִיא מַסְבִּירָה לְסִיגָל, שֶׁנֶּאֱבֶקֶת בְּתוֹךְ חִיבּוּק הָאִם שֶׁלֹּא מְאַפְשֵׁר לָהּ לָנוּעַ. כְּכָל שֶׁאֲנִי מַבְחִינָה בְּיוֹתֵר חֲפָצִים חֲדָשִׁים בַּבַּיִת, נִרְאֶה שֶׁהַפָּנִים שֶׁל אִמִּי מִתְכַּרְכְּמִים יוֹתֵר.

"הֵכַנְתִּי לָכֶם עוּגִיּוֹת. הֵבֵאנוּ לָכֶם עוּגִיּוֹת". אֲנִי מֶחְווֹה הַחוּצָה, אֶל הָרַחֶפֶת וְאֵלֶיהָ, שֶׁעֲדַיִין נִיצֶּבֶת לְיָדָהּ. "וְגַם. הִיא אָמְרָה שֶׁצָּרִיךְ לָקַחַת עוֹד אוֹכֶל, כִּי הַמְּזָוֶוה רֵיק". אֲנִי מְבוּלְבֶּלֶת, וְלֹא מְבִינָה אֶת תְּגוּבָתָם. הֵם מִתְנַהֲגִים כְּאִילּוּ הֵם כּוֹעֲסִים שֶׁבָּאתִי.

אָבִי קָם מִמְּקוֹמוֹ וּמַתְחִיל לֶאֱסוֹף מִצְרְכֵי מָזוֹן. כְּשֶׁאֲנִי רוֹאָה אוֹתוֹ אוֹסֵף גַּם קוּבִּיּוֹת חֶלְבּוֹן, בִּטְנִי מִתְהַפֶּכֶת. אֲנִי פּוֹנָה אֶל אִמָּא שֶׁלִּי, בְּנִיסָּיוֹן לִמְצוֹא אוֹזֶן קַשֶּׁבֶת.

"אִמָּא. אֲנִי..." אֲנִי מְמַשֶּׁשֶׁת אֶת הַצַּוָּואר, וְהַמַּחֲנָק בִּגְרוֹנִי מִתְגַּבֵּר.

"מָאיָה. נִבְחַרְתָּ מִבֵּין כּוּלָּנוּ. אֶת אַחַת מֵאֶלֶף, קִיבַּלְתָּ הִזְדַּמְּנוּת נְדִירָה, וְהִתְחַיַּיבְתְּ. בְּעֶזְרַת אֲנָשִׁים כָּמוֹךְ נַצְלִיחַ לָצֵאת שׁוּב אֶל הַכּוֹכָבִים. הִתְחַיַּיבְתְּ. אַתְּ לֹא יְכוֹלָה לַחֲזוֹר בְּךָ". קוֹלָהּ לֹא מִתְרַכֵּךְ, וְגַם לֹא הַבָּעָתָהּ. תְּנוּחַת גּוּפָהּ נוּקְשָׁה יוֹתֵר וְיוֹתֵר, וְגַם סִיגָל כְּבָר לֹא מְנַסָּה לְהַגִּיעַ אֵלַי. אֲנִי לֹא מְבִינָה אוֹתָם, לֹא מְבִינָה לָמָּה הֵם מִתְנַהֲגִים כָּכָה. לְרֶגַע אֲנִי חוֹשֶׁבֶת לְנַסּוֹת לִקְרוֹא אוֹתָם, כְּפִי שֶׁאֲנִי מִתְקַשֶּׁרֶת עִם הַגְּרִיזִילִית, אֲבָל אֲנִי גּוֹנֶזֶת אֶת הַמַּחְשָׁבָה מִיָּד. זֶה יִהְיֶה חוֹדְרָנִי, כּוֹחָנִי, אַלִּים. לֹא עוֹשִׂים דְּבָרִים כָּאֵלֶּה לַאֲנָשִׁים שֶׁאַתְּ אוֹהֶבֶת.

"אֲבָל הִיא". אֲנִי מְנַסֶּה שׁוּב.

הִיא קוֹטַעַת אוֹתִי. "הַגְּרִיזִילִית שֶׁמַּשְׁגִּיחָה עָלֶיךָ וּמְלַמֶּדֶת אוֹתְךָ עוֹשָׂה עֲבוֹדַת קוֹדֶשׁ. תְּמוּרַת הַהִתְנַדְּבוּת שֶׁלְּךָ לְהַשְׁקִיעַ אֶת חַיֶּיךָ וְלַהֲפוֹךְ לְטַיֶּיסֶת, כָּל הַכְּפָר זוֹכֶה בִּתְמוּרָה. כָּל הָאֱנוֹשׁוּת תִּיוָּושַׁע בְּעֶזְרַתְכֶם, הַמִּתְנַדְּבִים. הִתְחַיַּיבְתְּ. אַתְּ לֹא יְכוֹלָה לַחֲזוֹר בְּךָ".

גּוּשׁ תָּקוּעַ בִּגְרוֹנִי. כָּל הֶחוֹדָשִׁים הָאֵלּוּ שֶׁבָּהֶם לֹא דִּיבַּרְתִּי נִמְצָאִים בְּעוֹכְרַיי. אֲנִי לֹא מַצְלִיחָה לְהַסְבִּיר אֶת עַצְמִי, לֹא בְּמִילִּים, וְלַמְרוֹת רְצוֹנִי עוֹלֶה בִּי תְּמוּנָה, תְּמוּנָה שֶׁל חוֹשֶׁךְ וּפַרְווֹה, שֶׁל כּוֹבֶד וּמַחֲנָק, בְּשָׂפָה שֶׁל תְּמוּנוֹת, תְּחוּשׁוֹת וּרְגָשׁוֹת שֶׁאִי אֶפְשָׁר לְבַטֵּא בְּמִלִּים. אֲנִי מְמַשֶּׁשֶׁת אֶת הַצַּוָּואר שׁוּב, וְהַמִּילִּים שֶׁלֹּא אוֹמְרוֹת מַסְפִּיק פּוֹרְצוֹת מִמֶּנִּי.

"אֲבָל אִמָּא. בַּחוֹשֶׁךְ הִיא בָּאָה. הִיא. הִיא מַכְאִיבָה לִי".

וְהִיא מְסָרֶבֶת לְהַקְשִׁיב, וּמְסָרֶבֶת לְהָבִין, הִיא אָמְרָה אֶת דְּבָרָהּ, וְדִבְרֵי לֹא מְשַׁנִּים כְּהוּא זֶה. הִיא מְסַמֶּנֶת לִי לְהִסְתּוֹבֵב וְלָצֵאת, וְהִיא לֹא נוֹגַעַת בִּי, כְּאִילּוּ אֲנִי מְצוֹרַעַת, כְּאִילּוּ הָיִיתִי גְּרִיזִילִית. אֲנַחְנוּ יוֹצְאוֹת מִבַּעַד לַדֶּלֶת. אָבִי מֵאֲחוֹרֵינוּ, מוֹבִיל שַׂק כָּבֵד שֶׁל מִצְרָכִים. הוּא מוֹשִׁיט לִגְרִיזִילִית אֶת הַשַּׂק, וְהִיא מַכְנִיסָה אוֹתוֹ לְרַחֶפֶת וּמוֹצִיאָה אֶת הָעוּגִיּוֹת מִן הַסַּל. הַתַּחְתִּית הַכְּפוּלָה נֶחְשֶׂפֶת.

אָבִי מְקַבֵּל מִמֶּנָּה אֶת מַגַּשׁ הָעוּגִיּוֹת שֶׁהֵכַנְתִּי וּמַעֲבִיר אוֹתוֹ מַהֵר לְאִמִּי בְּפָנִים מְכוּרְכָּמוֹת, כְּאִילּוּ הֵכַנְתִּי לוֹ קוּבִּיּוֹת חֶלְבּוֹן מְקוּלְקָל. אִמִּי מַחֲזִיקָה אֶת הַמַּגָּשׁ וְהוֹדֶפֶת אוֹתִי בְּעֶזְרָתוֹ אֶל הָרַחֶפֶת. פִּינַּת הַמַּגָּשׁ דּוֹקֶרֶת אוֹתִי כְּמוֹ שִׁינַּיִים, כְּמוֹ טְפָרִים. אֲנִי נִכְנֶסֶת פְּנִימָה, הִיא מִתְיַישֶּׁבֶת לְיָדִי, וַאֲנִי עוֹשָׂה בְּמֵיטַב יְכוֹלְתִּי לֹא לָגַעַת בְּפַרְווֹתָהּ. לְעוֹלָם לֹא מִיּוֹזְמַתִּי, לְעוֹלָם לֹא מֵרְצוֹנִי. עֵינַיי רֵיקוֹת מִדְּמָעוֹת. לִבִּי נָעוּל. הַחוֹמָה הַגְּבוֹהָה שֶׁהִפְרִידָה עַד כֹּה בֵּינִי לְבֵין מָאשֶׁנְקָה נָפְלָה, וְעַכְשָׁיו אֲנִי זוֹכֶרֶת. עַכְשָׁיו כְּשֶׁאֲנִי מִסְתַּכֶּלֶת עָלֶיהָ אֲנִי יוֹדַעַת מָה קוֹרֶה בַּלַּיְלָה. מָה קָרָה כָּל לַיְלָה בַּשָּׁנָה הָאַחֲרוֹנָה. אֵיךְ אוּכַל לִשְׁכּוֹחַ? וְאֵיךְ אוּכַל לִחְיוֹת בַּמְּעָרָה כְּשֶׁאֲנִי זוֹכֶרֶת? רֵיחָהּ מַגִּיעַ לִנְחִירַיי, רֵיחַ פַּרְווֹה חַם מְעוֹרָב בְּנִיחוֹחַ הַחֶלְבּוֹן הַמֵּת שֶׁהִיא נוֹהֶגֶת לֶאֱכוֹל. אֲנִי נִתְקֶפֶת בְּחִילָה, אֵימָה, רְתִיעָה, אוֹסֶף רְגָשׁוֹת מְעוֹרָבִים.