בַּפַּעַם הָאַחֲרוֹנָה שֶׁיָּעֵלִי פָּגְשָׁה אֶת סָבְתָא שֶׁלָּהּ הִיא הָיְתָה בַּת שָׁלוֹשׁ.
לָכֵן בָּרוּר לָמָּה לֹא זָכְרָה אוֹתָהּ בִּכְלָל.
הָאֱמֶת, יָעֵלִי לֹא מַמָשׁ הִרְגִישָׁה שֶׁחֲסֵרָה לָהּ סָבְתָא.
אָז מָה אִם לְכָל הַחֲבֵרוֹת שֶׁלָּהּ יֵשׁ סָבִים וְסַבְתוֹת נֶחְמָדִים וּמְפַנְקִים? לְיָעֵלִי אֵין.
וְזֶה בְּסֵדֶר גָּמוּר.
אֲבָל עַכְשָׁו עָמְדָה הַסָּבְתָא לְהַגִּיעַ לְבִקוּר וְיָעֵלִי הָיְתָה מְאֹד מְתוּחָה.
"אֲנִי לֹא מְבִינָה לָמָּה אַתֶּם מַשְׁאִירִים אוֹתִי חֲמִשָׁה יָמִים עִם אִשָּׁה שֶׁאֲנִי לֹא מַכִּירָה!" כָּעֲסָה עַל הַהוֹרִים שֶׁלָּהּ.
"אֲבָל הִיא סָבְתָא שֶׁלָּךְ!" אָמְרָה אִמָּא.
"אָז מָה?" אָמְרָה יָעֵלִי.
אַבָּא נֶאֱנַח.
"אֲנִי יוֹדֵעַ שֶׁאַתְּ לֹא מַכִּירָה אוֹתָהּ, אֲבָל הִיא אִשָּׁה מְאֹד נֶחְמָדָה וְהִיא רָצְתָה מְאֹד לָבוֹא לִהְיוֹת אִתָךְ."
סָבְתָא שֶׁל יָעֵלִי גָּרָה בְּרוּסְיָה, אֶרֶץ רְחוֹקָה וְקָרָה.
גַם אִמָּא שֶׁלָּהּ נוֹלְדָה שָׁם, אֲבָל אִמָּא הִגִּיעָה לְיִשְׂרָאֵל כְּשֶׁהָיְתָה נַעֲרָה וְכָאן הִכִּירָה אֶת אַבָּא וְיָעֵלִי נוֹלְדָה.
סָבְתָא נִשְׁאֲרָה שָׁם וְאִמָּא מְדַבֶּרֶת אִתָהּ בַּטֵלֵפוֹן כִּמְעַט כָּל יוֹם.
הִיא מְדַבֶּרֶת בְּשָׂפָה שֶׁיָּעֵלִי לֹא אוֹהֶבֶת: רוּסִית.
כְּשֶׁאִמָּא אוֹמֶרֶת מִלִים שֶׁיָּעֵלִי לֹא מְבִינָה, הִיא נִשְׁמַעַת קְצָת כְּמוֹ אִשָּׁה אַחֶרֶת.
רַק כְּשֶׁהִיא מְסַיֶמֶת אֶת הַשִּׂיחָה וְאוֹמֶרֶת לְיָעֵלִי בְּעִבְרִית מַשֶׁהוּ כְּמוֹ "הִגִּיעַ הַזְּמַן לְמִקְלַחַת", יָעֵלִי מַרְגִישָׁה שֶׁקִבְּלָה אֶת אִמָּא שֶׁלָּהּ בַּחֲזָרָה וְנִרְגַעַת.
וְעַכְשָׁו אִמָּא וְאַבָּא הֶחְלִיטוּ לִנְסֹעַ לְאַנְגְּלִיָה לְמֶשֶׁךְ חֲמִשָׁה יָמִים וְסָבְתָא שֶׁל יָעֵלִי תַּגִּיעַ לִהְיוֹת אִתָהּ.
"אֲנִי מַסְפִּיק גְּדוֹלָה כְּדֵי לְהִשָׁאֵר לְבַד," אָמְרָה יָעֵלִי.
"אֲנִי כְּבָר יוֹדַעַת לְהָכִין חֲבִיתָה."
אֲבָל אִמָּא וְאַבָּא רַק צָחֲקוּ.
יָעֵלִי לֹא הֵבִינָה מָה מַצְחִיק כָּאן.
הַיּוֹם הָרִאשׁוֹן
"אֲנִי לֹא מַאֲמִינָה," אָמְרָה יָעֵלִי לָאִשָּׁה שֶׁעָמְדָה מוּלָהּ, "אַתְּ אֲפִלוּ לֹא יוֹדַעַת עִבְרִית?"
"אֲנִי קְצָת עִבְרִית לָדַעַת," אָמְרָה הָאִשָּׁה.
"קְצָת זֶה לֹא מַסְפִּיק," רָטְנָה יָעֵלִי.
הֵם נָסְעוּ לְקַבֵּל אֶת פָּנֶיהָ בִּשְׂדֵה הַתְעוּפָה וְיָעֵלִי קְצָת הֻפְתְעָה כְּשֶׁרָאֲתָה אֶת הָאִשָּׁה הַגְּבוֹהָה, הָרָזָה וְהַיָּפָה שֶׁחִבְּקָה אֶת הַהוֹרִים שֶׁלָּהּ וְאַחַר כָּךְ גַּם אוֹתָהּ.
כָּכָה נִרְאֵית סָבְתָא?
לְמָחֳרָת בַּבֹּקֶר, כְּשֶׁיָּעֵלִי קָמָה, הִיא כְּבָר הָיְתָה לְבַד בַּבַּיִת עִם הַסָּבְתָא הַזֹּאת.
הַסָּבְתָא הַזֹּאת שֶׁאָמְרָה לָהּ כָּל מִינֵי מִלִים שֶׁלֹּא הֵבִינָה וְקָרְאָה לָהּ "יָלִיצְ'קָה".
"אֲ-נִי צְרִי-כָה סֶנְדְ-וִיץ' לְבֵית הַסֵּפֶר," אָמְרָה יָעֵלִי בְּאִטִיוּת.
הִיא הֶרְאֲתָה לְסָבְתָא אֶת הַלֶּחֶם, אֶת שַׂקִיוֹת הַסֶנְדְוִיצִ'ים וּפִתְאוֹם אֹרוּ פָּנֶיהָ שֶׁל הָאִשָּׁה: "אָה!"
אֲבָל בִּמְקוֹם לָקַחַת פְּרוּסוֹת לֶחֶם, סָבְתָא מָצְאָה קֻפְסַת פְּלַסְטִיק וְהִכְנִיסָה לְתוֹכָהּ שְׁלוֹשָׁה מַאֲפֵי בָּצֵק מְשֻׁנִים.
יָעֵלִי נֶאֶנְחָה: "לֹא כָּזֶה! סֶנְדְוִיץ'!" אֲבָל סָבְתָא דָּחֲפָה לְיָדֶיהָ אֶת קֻפְסַת הַפְּלַסְטִיק.
אֵיזוֹ בּוּשָׁה לְהוֹצִיא אֶת הַדָּבָר הַזֶּה בְּהַפְסָקַת הָאֹכֶל.
בֶּטַח כָּל הַיְּלָדִים יְרַחֲמוּ עָלֶיהָ.
אֲבָל כְּשֶׁיָּעֵלִי פָּתְחָה אֶת הַקֻפְסָה בַּכִּתָה – בְּשֶׁקֶט בְּשֶׁקֶט, כְּדֵי שֶׁאַף אֶחָד לֹא יָשִׂים לֵב – מִיָּד הִתְגוֹדְדוּ סְבִיבָהּ הֲמוֹן יְלָדִים שֶׁדָרְשׁוּ לִטְעֹם מִמָה שֶׁהֵבִיאָה.
"אֵיזֶה טָעִים זֶה!" הִתְפַּעֲלָה אַדְוָה.
"אֶפְשָׁר עוֹד קְצָת?" הִתְחַנֵן עִילַי.
בְּמַזָל הִצְלִיחָה יָעֵלִי לֶאֱכֹל חֲצִי מַאֲפֶה לִפְנֵי שֶׁהַיְּלָדִים הִשְׁתַּלְטוּ גַּם עָלָיו.
הָיָה בֶּאֱמֶת טָעִים.
הַיּוֹם הַשֵּׁנִי
לְמָחֳרָת חָזְרָה יָעֵלִי מִבֵּית הַסֵּפֶר בְּמַצַב רוּחַ רַע.
כְּשֶׁשִׂחֲקוּ בַּהַפְסָקָה, יוֹאָב שָׂם לָהּ רֶגֶל וְהִיא נָפְלָה וְחָטְפָה שִׁפְשׁוּף מַכְאִיב בַּבֶּרֶךְ.
אַחַר כָּךְ אַדְוָה לֹא הִסְכִּימָה לְהִשָׁאֵר אִתָהּ בַּכִּתָה וְרָצָה לְשַׂחֵק עִם הָגָר וְעִם דָּנָה.
יָעֵלִי אָכְלָה אֶת אֲרוּחַת הַצָּהֳרַיִם הַמְּשֻׁנָה אֲבָל הַטְּעִימָה שֶׁהֵכִינָה לָהּ סָבְתָא.
בְּאֶמְצַע הַקִּנוּחַ – מִין פֵּרוֹת מְבֻשָׁלִים בְּמִיץ מָתוֹק – לֹא הִתְאַפְּקָה וְהִתְחִילָה לִבְכּוֹת.
סָבְתָא קָמָה מִמְקוֹמָהּ וְהֵחֵלָה לְלַטֵף אֶת שְׂעָרָהּ.
הִיא לֹא יָכְלָה לְהַגִּיד לָהּ הַרְבֵּה.
רַק "יָלִיצְ'קָה" מִדֵי פַּעַם.
אֲבָל אָז סָבְתָא הִתְחִילָה לְשַׂחֵק עִם הַשֵּׂעָר שֶׁלָּהּ וְהֵחֵלָה לִקְלֹעַ אוֹתוֹ בְּיָדַיִם חֲמִימוֹת וּזְרִיזוֹת.
בְּתוֹךְ כַּמָּה דַּקוֹת הִתְנוֹסְסוּ עַל רֹאשָׁהּ שֶׁל יָעֵלִי שְׁתֵי צַמוֹת סִינִיּוֹת הֲכִי יָפוֹת שֶׁרָאֲתָה אֵי פַּעַם.
הִיא רָצָה לַמַּרְאָה וְהִסְתַּכְּלָה עַל עַצְמָהּ מִכָּל הַכִּוּוּנִים.
תָמִיד בִּקְשָׁה מֵאִמָּא שֶׁתִּקְלַע לָהּ צַמוֹת כָּאֵלֶה, אֲבָל אִמָּא אַף פַּעַם לֹא הִצְלִיחָה.
אֵלֶה הָיוּ צַמוֹת מְהַמְמוֹת וְיָעֵלִי הֶחְלִיטָה לֹא לְפָרֵק אוֹתָן לְעוֹלָם.
מָחָר אַדְוָה תִּשְׁתַּגֵע.
הַיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי
כְּשֶׁחָזְרָה יָעֵלִי מֵחוּג קֵרָמִיקָה הִיא נֶעֶצְרָה בְּפֶתַח הַחֶדֶר שֶׁלָּהּ בִּפְלִיאָה.
הוּא נִרְאָה לְגַמְרֵי אַחֶרֶת! סָבְתָא שֶׁלָּהּ עָמְדָה לְיָדָהּ בְּחִיּוּךְ וְהִסְתַּכְּלָה עָלֶיהָ בְּצִפִּיָה.
"יָפֶה, יָלִיצְ'קָה?"
כֵּן, זֶה הָיָה יָפֶה.
הַמִּטָה הָיְתָה בְּמָקוֹם אַחֵר וְהָיָה עָלֶיהָ כִּסוּי וָרֹד מַקְסִים.
הַפּוּף הַגָּדוֹל, שֶׁתָמִיד נֶעֶרְמוּ עָלָיו בְּגָדִים וְצַעֲצוּעִים, הָיָה נָקִי כְּמוֹ שֶׁלֹּא הָיָה מֵאָז שֶׁנִּקְנֶה.
שָׁטִיחַ חָדָשׁ בְּצֶבַע סָגֹל הָיָה פָּרוּשׂ עַל הָרִצְפָּה.
זֶה הָיָה הַחֶדֶר שֶׁיָּעֵלִי תָּמִיד רָצְתָה.
חָמִים וּמַזְמִין.
הִיא הִתְקַשְׁרָה מִיָּד לְאַדְוָה וְהִזְמִינָה אוֹתָהּ לְשַׂחֵק אִתָהּ בַּחֶדֶר הֶחָדָשׁ, אֲבָל אַדְוָה הָלְכָה לְסִדוּרִים עִם אַבָּא שֶׁלָּהּ וְלֹא יָכְלָה לָבוֹא.
"לָמָה אֵין לִי אַחִים?" אָמְרָה יָעֵלִי לְסָבְתָא, לַמְרוֹת שֶׁיָּדְעָה שֶׁלֹּא תָּבִין אוֹתָהּ.
"לְכָל הַחֲבֵרִים שֶׁלִּי יֵשׁ עִם מִי לְשַׂחֵק וְרַק אֲנִי לְבַד." סָבְתָא רַק לִטְפָה אֶת הַצַּמוֹת הַסִּינִיּוֹת שֶׁעֲדַיִן הֶחְזִיקוּ מַעֲמָד.
בְּאוֹתוֹ עֶרֶב יָעֵלִי שָׁכְבָה עַל הַפּוּף וְקָרְאָה סֵפֶר.
הַיּוֹם הָרְבִיעִי
"דַי!"
"אֲנִי לֹא מַאֲמִינָה!"
"אֵיזֶה מָתוֹק!"
"אַתְּ הֵבֵאת אוֹתוֹ?"
"אִמָּא תַּהֲרֹג אוֹתָךְ!"
אֵיזוֹ הַפְתָעָה חִכְּתָה לְיָעֵלִי כְּשֶׁחָזְרָה מִבֵּית הַסֵּפֶר בַּיּוֹם הָרְבִיעִי.
הַבַּיִת הֵרִיחַ מֵהַתַבְשִׁילִים הַנֶּהֱדָרִים שֶׁל סָבְתָא, אֲבָל הִיא עַצְמָהּ יָשְׁבָה עַל כִּסֵא בַּמִּטְבָּח וּבְחֵיקָהּ גּוּר כְּלָבִים קָטָן וּמָתוֹק.
יָעֵלִי רָצָה אֲלֵיהֶם, יָשְׁבָה עַל בִּרְכֶּיהָ וְלִטְפָה אֶת הַיְּצוּר הַקָּטָן.
תוֹךְ שְׁנִיָּה הַפָּנִים שֶׁלָּהּ הָיוּ רְטֻבּוֹת מִלִקוּקִים נִלְהָבִים.
"הוּא יָכוֹל לְהִשָׁאֵר?" הֵרִימָה יָעֵלִי מַבָּט אֶל סָבְתָא שֶׁהִסְתַּכְּלָה בָּהּ בְּחִיּוּךְ.
"יָלִיצְ'קָה לֹא לְבַד," אָמְרָה סָבְתָא בְּקֹשִׁי.
"וַנְיָה חָבֵר יָלִיצְ'קָה."
"קוֹרְאִים לוֹ וַנְיָה?"
סָבְתָא הִגִישָׁה לָהּ רְצוּעָה יְרֻקָה וְהִצְבִּיעָה עַל דֶּלֶת הַכְּנִיסָה לַבַּיִת.
יָעֵלִי חִבְּרָה אֶת הַכְּלַבְלַב לָרְצוּעָה וּפָרְצָה הַחוּצָה מֵהַדַּירָה מְאֻשֶׁרֶת בְּטֵרוּף.
הִיא דִּלְגָה עִם הַגּוּר בַּחֲדַר הַמַּדְרֵגוֹת וְהַצַּמוֹת שֶׁלָּהּ דִּלְגוּ עַל גַּבָּהּ בְּקֶצֶב רִיצָתָהּ.
הַיּוֹם הַחֲמִישִׁי
"מָחָר אִמָּא וְאַבָּא חוֹזְרִים," אָמְרָה יָעֵלִי אַחֲרֵי אֲרוּחַת עֶרֶב.
הִיא לֹא שָׂמְחָה כְּמוֹ שֶׁחָשְׁבָה שֶׁתִּשְׂמַח.
"רוֹצָה לִרְאוֹת סֶרֶט בְּיַחַד?" שָׁאֲלָה אֶת סָבְתָא.
אֲבָל סָבְתָא אָמְרָה שֶׁלֹּא.
יָעֵלִי הָלְכָה לְהִתְכַּרְבֵּל עִם וַנְיָה הַגּוּר עַל הַפּוּף.
וְאָז נִכְנְסָה סָבְתָא לַחֶדֶר.
הִיא נִרְאֲתָה שׁוֹנֶה וְיָעֵלִי שָׂמָה לֵב שֶׁהִיא לוֹבֶשֶׁת שִׂמְלָה מַרְהִיבָה.
"וָאוּ! לְאָן אַתְּ הוֹלֶכֶת?" שָׁאֲלָה יָעֵלִי.
"אֲנַחְנוּ לַעֲשׂוֹת מְסִבָּה," אָמְרָה סָבְתָא.
הִיא פָּתְחָה אֶת הָאָרוֹן וְהוֹצִיאָה מִמֶנוּ אֶת הַשִּׂמְלָה הֲכִי יָפָה שֶׁל יָעֵלִי.
הִיא הוֹשִׁיטָה יָד וּשְׁתֵיהֶן נִכְנְסוּ לַסָלוֹן, כְּשֶׁהַגּוּר רָץ בְּעִקְבוֹתֵיהֶן.
עַל הַשֻּׁלְחָן הָיוּ מְסֻדָרוֹת צְלוֹחִיוֹת עִם כִּבּוּד.
וְיָעֵלִי הִתְכַּבְּדָה.
גַם סָבְתָא אָכְלָה, וּשְׁתֵיהֶן צָחֲקוּ כְּשֶׁהִיא טָעֲמָה בַּמְבָּה בַּפַּעַם הָרִאשׁוֹנָה בְּחַיֶיהָ וְעָשְׂתָה פַּרְצוּף מְשֻׁנֶה.
וְאָז סָבְתָא שָׂמָה מוּזִיקָה וְלִמְדָה אֶת יָעֵלִי לִרְקֹד רִקוּדִים מְשֻׁנִים שֶׁאֵין בְּאַף מְסִבַּת כִּתָה: רִקוּד שֶׁקּוֹרְאִים לוֹ וַלְס וְרִקוּד שֶׁקּוֹרְאִים לוֹ טַנְגוֹ.
יָעֵלִי נִסְתָה לְלַמֵד אֶת סָבְתָא אֵיךְ רוֹקְדִים בִּמְסִבּוֹת כִּתָה, וּשְׁתֵיהֶן כִּמְעַט נֶחְנְקוּ מִצְחוֹק כְּשֶׁוַנְיָה הִצְטָרֵף אֲלֵיהֶן בְּדִלוּגִים.
הַיּוֹם הַשִּׁשִׁי
"יָעֵלִי, מְתוּקָה שֶׁלִּי, כַּמָּה הִתְגַעְגַעְנוּ אֵלַיִךְ," אִמָּא וְאַבָּא פָּרְצוּ אֶל הַבַּיִת עֲמוּסֵי מִזְוָדוֹת וְשַׂקִיוֹת וְחִבְּקוּ אֶת יָעֵלִי מַמָשׁ חָזָק.
"אֵיזֶה צַמוֹת יָפוֹת יֵשׁ לָךְ," הִתְפַּעֵל אַבָּא.
אִמָּא הֶחְלִיפָה כַּמָּה מִלִים בְּרוּסִית עִם סָבְתָא וְיָעֵלִי שָׂמָה לֵב שֶׁהַשָּׂפָה הַזֹּאת כְּבָר לֹא מַפְרִיעָה לָהּ כָּל כָּךְ.
אוּלַי לְהֶפֶךְ.
כְּשֶׁרָאֲתָה אֶת וַנְיָה, אִמָּא הֶחְלִיפָה צְבָעִים.
"בְּבַקָשָׁה, אִמָּא, זֹאת מַתָנָה מִסָבְתָא.
אַל תַּכְרִיחוּ אוֹתִי לְוַתֵר עָלָיו.
כָּל כָּךְ כֵּיף לִי אִתּוֹ!"
אִמָּא הִסְתַּכְּלָה עַל אַבָּא.
אַבָּא הִסְתַּכֵּל עַל אִמָּא.
"הָאֱמֶת שֶׁרָצִינוּ לְהָבִיא לָךְ כֶּלֶב כְּמַתְנַת יוֹם הֻלֶדֶת…" מִלְמְלָה אִמָּא.
"תוֹדָה! תּוֹדָה! תּוֹדָה! תּוֹדָה!" דִּלְגָה יָעֵלִי בַּבַּיִת.
"אָז מָה נִתֵּן לָךְ לְיוֹם הַהֻלֶדֶת?" שָׁאֲלָה אִמָּא בְּחִיּוּךְ, וְיָעֵלִי רָאֲתָה שֶׁהִיא מְחַבֶּקֶת אֶת סָבְתָא.
"יֵשׁ לִי רַעְיוֹן גָּדוֹל!" אָמְרָה יָעֵלִי בְּהִתְלַהֲבוּת.
"בְּיוֹם הַהֻלֶדֶת שֶׁלִּי נִסַע לְבַקֵר אֶת סָבְתָא."
אִמָּא וְאַבָּא פָּקְחוּ עֵינַיִם גְּדוֹלוֹת.
"הִיא פָּשׁוּט עוֹשָׂה אֶת הַמְּסִבּוֹת הֲכִי נֶהֱדָרוֹת בָּעוֹלָם."