רַבִּי אֱלִיעֶזֶר וְרַבִּי יְהוֹשֻׁעַ וְרַבִּי עֲקִיבָא יָצְאוּ לְעִיר אַחַת כְּדֵי לֶאֱסֹף צְדָקָה בִּשְׁבִיל חֲכָמִים עֲנִיִים.
וּבְאוֹתָה עִיר גָּרוּ אַבָּא יוּדָן וְאִשְׁתוֹ.
אוֹתוֹ אַבָּא יוּדָן הָיָה עָשִׁיר גָּדוֹל בֶּעָבָר וְנָהַג לָתֵת כֶּסֶף רַב לִצְדָקָה, אֲבָל בָּאוּ עָלָיו זְמַנִים רָעִים וְכַסְפּוֹ הָלַךְ וְהִתְמַעֵט עַד שֶׁלֹּא נִשְׁאַר לוֹ אֶלָא שָׂדֶה אֶחָד וְיָחִיד.
יוֹם אֶחָד יָרַד אַבָּא יוּדָן לַשּׁוּק וְשָׁם רָאָה אֶת שְׁלשֶׁת הַחֲכָמִים אוֹסְפִים כֶּסֶף לִצְדָקָה.
הִצְטַעֵר כָּל כָּךְ אַבָּא יוּדָן עַל שֶׁאֵינוֹ יָכוֹל לִתְרֹם לִצְדָקָה, עַד שֶׁחָזַר הַבַּיְתָה בְּהֵחָבֵא וּפָנָיו אֲפרֹוֹת מִצַעַר.
מִכֵּיוָן שֶׁלֹּא רָצָה לִפְגשׁ אוֹתָם, נִשְׁאַר בְּבֵיתוֹ וְלֹא יָרַד לַשּׁוּק בְּמֶשֶׁךְ יוֹמַיִם.
בַּיּוֹם הַשֵּׁנִי שָׁאֲלָה אוֹתוֹ אִשְׁתוֹ: "מַדוּעַ אֵינְךָ הוֹלֵךְ לַשּׁוּק? הֲלֹא אֲנַחְנוּ זְקוּקִים לְמִצְרָכִים."
סִפֵּר לָה אַבָּא יוּדָן שֶׁהוּא מִתְבַּיֵשׁ מִשׁוּם שֶׁאֵינוֹ יָכוֹל לָתֵת צְדָקָה וְלָכֵן הוּא נִשְׁאָר בַּבַּיִת.
אָמְרָה לוֹ אִשְׁתוֹ הַצַּדֶקֶת: "הֲרֵי נִשְׁאָר לָנוּ שָׂדֶה אֶחָד.
מְכֹר חֵצִי מִמֶנוּ וְאֶת הַכֶּסֶף שֶׁתְקַבֵּל בַּעֲבוּר מַחֲצִית הַשָּׂדֶה – תֵּן צְדָקָה לַחֲכָמִים."
שָׂמַח אַבָּא יוּדָן לִשְׁמֹעַ אֶת דִּבְרֵי אִשְׁתוֹ וְעָשָׂה כִּדְבָרֶיהָ.
מָכַר חֲצִי שָׂדֶה וְקִבֵּל בַּעֲבוּרוֹ חֲמִשָׁה זְהוּבִים.
אֶת הַכֶּסֶף נָתַן לַחֲכָמִים וְהֵם בֵּרְכוּ אוֹתוֹ: "שֶׂה' יְמַלֵא אֶת חֶסְרוֹנְךָ וְיַחְזִיר לְךָ כָּל מָה שֶׁנָּתַתָ לִצְדָקָה."
יָמִים רַבִּים חָלְפוּ.
הַחֲכָמִים הִמְשִׁיכוּ לְעִיר אַחֶרֶת וְאַבָּא יוּדָן יָצָא לַחֲרשׁ אֶת חֲצִי הַשָּׂדֶה שֶׁנּוֹתַר לוֹ.
מִכֵּיוָן שֶׁנִּשְׁאַר לוֹ שֶׁטַח קָטָן, חָרַשׁ אַבָּא יוּדָן אֶת הַשָּׂדֶה חָרִישׁ עָמֹק וִיסוֹדִי.
פִּתְאֹם נִתְקְעָה הַמַּחְרֵשָׁה בְּסֶלַע גָּדוֹל.
אֲבָל כְּשֶׁנִּסָה אַבָּא יוּדָן לִמְשֹׁךְ אוֹתָה בְּכֹחַ, נֶעֱקַר הַסֶּלַע מִמְקוֹמוֹ וְנִפְעַר בּוֹר עָמֹק בָּאֲדָמָה.
נָפְלָה פָּרָתוֹ שֶׁל אַבָּא יוּדָן לְתוֹךְ הַבּוֹר וְשָׁבְרָה אֶת רַגְלָה.
כַּמָּה הִתְעַצֵב אַבָּא יוּדָן! עוֹד לֹא הִתְאוֹשֵׁשׁ מִצָרָה אַחַת, וּכְבָר נוֹפֶלֶת עָלָיו צָרָה נוֹסֶפֶת.
עַכְשָׁו נִפְצְעָה פָּרָתוֹ שֶׁעוֹזֶרֶת לוֹ בַּעֲבוֹדַת הַשָּׂדֶה, וְאֵיךְ יַחֲרשׁ בִּלְעָדֶיהָ?
אַךְ אַבָּא יוּדָן לֹא עָמַד וּבִכָּה אֶת מַר גּוֹרָלוֹ.
הוּא יָרַד לַבּוֹר כְּדֵי לְחַלֵץ אֶת פָּרָתוֹ הַפְּצוּעָה וְהִנֵה, בְּתוֹךְ הַבּוֹר, מָה הוּא רוֹאֶה? מַטְמוֹן מַבְרִיק מִתְנוֹצֵץ לְעֻמָתוֹ.
הוּא הִתְקָרֵב וְגִלָה שֶׁמָצָא אַרְגָז מָלֵא בְּמַטְבְּעוֹת זָהָב.
שָׂמַח אַבָּא יוּדָן וּבֵרֵךְ אֶת ה' שֶׁעוֹשֶׂה הַכֹּל לְטוֹבָה.
הִנֵה, נִשְׁבְּרָה לְפָרָתוֹ הָרֶגֶל, וְרַק בִּזְכוּת הַצָּרָה הַזֹּאת מָצָא אוֹצָר שֶׁהָפַךְ אוֹתוֹ וְאֶת מִשְׁפַּחְתוֹ לַעֲשִׁירִים יוֹתֵר מִכְּפִי שֶׁהָיוּ מִימֵיהֶם.
יָמִים טוֹבִים הִגִּיעוּ.
עֲסָקָיו שֶׁל אַבָּא יוּדָן שִׂגְשְׂגוּ.
הוּא קָנָה שָׂדוֹת רַבִּים וּבַיִת נָאֶה, פָּרוֹת, עִזִים וּכְבָשִׂים, וְהוּא וּמִשְׁפַּחְתוֹ חָיוּ חַיֵי שֶׁפַע.
וְהִנֵה, יוֹם אֶחָד חָזְרוּ לְאוֹתָה עִיר רַבִּי אֱלִיעֶזֶר, רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ וְרַבִּי עֲקִיבָא וּפָגְשׁוּ אִישׁ בַּדֶּרֶךְ.
"מָה שְׁלוֹם אַבָּא יוּדָן?" שָׁאֲלוּ אוֹתוֹ.
"הַאִם תּוּכַל לְהָבִיאֵנוּ אֵלָיו? הָיִינוּ רוֹצִים לִפְגשׁ אוֹתוֹ." אָמַר הָאִישׁ: "אַתֶּם בֶּאֱמֶת מִתְכַּוְנִים לְאַבָּא יוּדָן? הוּא הֲרֵי עָשִׁיר וְנִכְבָּד כְּמוֹ הַמֶּלֶךְ!"
שָׁמַע אַבָּא יוּדָן שֶׁהַחֲכָמִים חָזְרוּ לָעִיר, יָצָא לִקְרָאתָם וְהִזְמִינָם לְבֵיתוֹ הַיָּפֶה.
הוּא וְאִשְׁתוֹ נָתְנוּ לָהֶם אֶלֶף זְהוּבִים לִצְדָקָה וְהוֹדוּ לָהֶם עַל שֶׁבֵּרְכוּ אוֹתָם וְהִתְפַּלְלוּ בִּשְׁבִילָם, כִּי הֲרֵי בִּזְכוּת אוֹתָה תְּפִלָה, בָּאוּ לָהֶם אוֹצָר גָּדוֹל וּבְרָכָה גְּדוֹלָה.