
 הַסְּבִיבוֹן
סְבִיבוֹן, סְבִיבוֹן, סְבִיבוֹנִי.
קָנָה אָבִי לְמַעֲנִי,
צֵא בִמְחוֹלְךָ סֹב וָסֹב,
וְכִי תִפּוֹל – תּפּוֹל טוֹב.
הוֹי, סְבִיבוֹנִי, סְבִיבוֹן בְּדִיל,
אִם תֵּימִינָה וְאִם תַּשְׂמְאִיל,
בֵּין תַּשְׂמְאִילָה, בֵּין תֵּימִין
לְכָל רֵעַי “שִׁין” אוֹ “נוּן”.
וּבִמְחוֹלְךָ לְמַעֲנִי צֵא
וְהָיוּ לִי אַךְ “גִּימֶל”, “הֵא”;
אִם אֶל יָמִין וְאִם אֶל שְׂמֹאל
בְּמַזָלִי טוֹב תִּפּוֹל.
