יַלְדוּת
צִפֳּרִים חֲדָשׁוֹת – זְמִירוֹת חֲדָשׁוֹת –
מָה רַב הָרַעַשׁ שָׁם בָּרָמָה!
הֲזֹאת הִיא עֶ צֶ ם הַמִּלְחָמָה?
אִם רַק הַ תְּ כ וּ נָ ה לַמִּלְחָמָה?
וְאוּלַי זֶה כָּל-הַנִּצָּחוֹן? –
אִם-כֵּן – קוּם, נֵלְכָה לְדַרְכֵּנוּ!
אִם-כֵּן, אַל-נֵבוֹשׁ כִּי זָקַנּוּ,
אִם-כֵּן, לֹא עָבְרָה עוֹד עִתֵּנוּ!
הַנַּח לָהֶם וִישַׂחֲקוּ לָמוֹ!
הַשְּׂחוֹק יְיַגְּעֵם וִייַשְּׁנֵמוֹ,
וּבְפִזְמוֹנֵינוּ הַנּוֹשָׁנִים
עוֹד נָבֹא נָנִיד אֶת-עַרְשֵׂימוֹ.
וְעַד-יָקוּמוּ יִנָּעֵרוּ,
וְיֵצְאוּ מְלֵאֵי כֹחוֹת חֲדָשִׁים
לְתַקֵּן לָנוּ סְעֻדַּת שְׁלֹמֹה –
נְגַלְגֵּל יַחְדָּו בַּעֲדָשִׁים.
וּבְבוֹא הָעֵת הַהִיא הַמְּקֻוָּה –
בְּרָצוֹן נָכֹף קָדְקֳדֵנוּ,
וְעַל-קָרַחְתּוֹ הָעֲלוּבָה
יִשָּׁפֵךְ לַעַג יְלָדֵינוּ.
תרנ"ז.
