
לָמָּה-זֶה תְּלַמְּדֵנִי דַּרְכֵי
הַמַּטִּיפִים הַדַּבְּרָנִים?
לָמָּה לִי פִּטְפּוּטֵי-מִלִּים,
דְּבָרִים בְּטֵלִים וְרֵיקָנִים?
תֵּיטִיב תַּעֲשֶׂה, כִּי תּוֹרֵנִי,
כֵּיצַד שׁוֹתִים לְמַעֲדַנִּים;
תֵּיטִיב וּתְאַלְּפֵנִי לִדְבֹּק
בְּאַפְרוֹדִיטֵי – שְׂחוֹק שַׁאֲנַנִּים.
כִּי אֲנִי זָקַנְתִּי, שַׂבְתִּי.
מִזְגוּ יֵינִי לִי בְּמַיִם
וּבַחֲלוֹמוֹת אֶצְלֹל שׁוֹלָל!
עוֹד מְעַט וְלִי תִּכְרֶה קֶבֶר, –
מַה-לִּי אַחֲרֵי סְתִימַת גּוֹלָל?
