עִם צֵאת-הַשַּׁבָּת רְצוּעַת-לִימוֹן חוֹגֶרֶת אֶת אַפְסֵי הַמַּעֲרָב, וַעֲנָנִים כְּחֻלִּים, עַרְפִלִּיִּים, נוֹתְנִים זֶמֶר-רְבִיבִים. לְאוֹר הָעַרְבַּיִם הַמִּתְסַּנֵּן בַּעֲדָם, בֵּית-דִּירוֹת לָבָן נִרְאֶה יְרַקְרַק, בֵּית-דִּירוֹת אֲדַמְדַּם נֶהְפַּךְ כְּעֵין-הַקַּקָּאוֹ; וּבְקִרְבָתָם, בֵּית-חֲרשֶׁת לִסְרִיגָה שֶׁאַף הוּא לָבָן (כִּי לֹבֶן לְלֹבֶן אֵינוֹ דוֹמֶה), צָד מַשֶּׁהוּ שֶׁל סְגוֹל בִּשְׁתֵי קוֹמוֹתָיו. סִיעַת סִיסִים מִתְגָּרָה בְּקוּרֵי-הַגֶּשֶׁם הַדַּקִּים, עָפָה מִבַּעַד לָהֶם מַהֵר-מַהֵר בְּצִפְצוּף חָצוּף, טָסָה בְּטִיסָה סְרַגְרַגִּית, וְנֶעְלֶמֶת מֵעֵבֶר לִבְרוֹשִׁים.
הַבְּרוֹשִׁים הַחַדּוּדִיִּים (מִתַּחַת לָהֶם חוֹסִים צְרִיפִים אֲחָדִים, וּפַח-גַּגּוֹתֵיהֶם נוֹצֵץ כְּסַפְסַפִּי), וְכֵן אֹרֶן צָעִיר עֲגֹל-גוּף אֲשֶׁר הִתְעָרָה בְּפִנָּתוֹ שֶׁל מִגְרָשׁ רֵיק, פֹּה בִּשְׁכוּנַת נָוֶה-שַׁאֲנָן, – הִנֵּה הֵם נִצָּבִים דֹּם, קַשּׁוּבִים לְזִמְזוּם סְאוֹן הָרְסִיסִים וּלְרֶנֶן קִלּוּחִים מִצִּנּוֹרוֹת, וְרַק הִסְתַּכְּלוּת מְאֻמֶּצֶת מְגַלָּה כִּי אֵלּוּ הָעֵצִים מִתְנוֹעֲעִים נַעְנוּעַ כָּלְשֶׁהוּ בְּקֶצֶב, כְּמוֹ מְטֻטָּלוֹת רְשֵׁלוֹת.
סָגַר הָעֲרָפֶל עַל קַו-הַמַּעֲרָב הַבָּהִיר, טִשְׁטֵשׁ אֶת הָרֶוַח בֵּין עָנָן לְעָנָן. הִתְנַחְשֵׁל בָּרָק בְּנַמְכוּתוֹ שֶׁל הָרָקִיעַ, רָטַן רַעַם רָחוֹק – וְהַגֶּשֶׁם מִתְגַּבֵּר. נַעַר חוֹצֶה הַמִּגְרָשׁ בְּאוֹפַנַּיִם, וּפָנָסוֹ דָלוּק.
אֵיךְ נִפְתְּחוּ הַגְּשָׁמִים? קֹדֶם הִתְחִילוּ הַשָּׁמַיִם מִשְׁתַּעַשְׁעִים בְּמַרְאוֹת צְפוֹנִיִּים: סִרְטֵי-עֲנָנִים, סוּדָרִים, רַפְסוֹדוֹת וּסְפִינוֹת שֶׁל עֲנָנִים; וְהַשְּׁקִיעוֹת, תַּחַת חָלְפָן כְּהֶרֶף-עַיִן כְּמִשְׁפָּטָן פֹּה, הִתְחִילוּ מַשְׁהוֹת עַצְמָן מִתּוֹךְ בִּדּוּר שַׂעֲרוֹת-זְעַפְרָן וּפְרִימַת טַלִּיתוֹת וְרֻדּוֹת. וּפַעַם, בְּבֹקֶר אֶחָד, תַּחַת הַצְהֵל הַשֶּׁמֶשׁ מִגְרְשֵׁי-הָאָבָק בִּזְהָבוֹ, הִנֵּה לֹא מָשׁ מִמַּעֲטֵה עַרְפִלֵּי-שָׁחַר. וְאֵד דַּק מְחַבֵּק הָאָרֶץ וְנוֹגֵעַ בִּפְנֵי הַהֵלֶךְ בִּדְמוּת בְּנוֹת-טִפּוֹת זַעֲרוּרִיּוֹת. אֵין זֶה גֶשֶׁם עֲדַיִן. וְשׁוּב בֹּקֶר, וְהַלְּבָנָה הַמְּלֵאָה (שֶׁמִּדַּרְכָּהּ לִשְׁהוֹת לִפְעָמִים עַד הַצָּהֳרַיִם), הִנֵּה הִיא צְבוּתָה בֵּין שְׁתֵּי זְרוֹעוֹת-עָנָן אַרְגְּמָנִיּוֹת. וְלַיְלָה אֶחָד, כַּחֲצוֹת, נִצְנוּצִים חוֹלְפִים בְּשׁוּלֵי-רָקִיעַ מִכָּל עֵבֶר. הָאִם בְּרָקִים הֵם? מַה-לִּי בְּרָקִים, וּמַאְדִּים וְצֶדֶק עוֹדָם עוֹגְבִים עַל לְבָנָה בְּרֶבַע-פָּנֶיהָ הָאַחֲרוֹן, וְזֵרֵי-כּוֹכָבִים וּמְשֻׁלְּשֵׁי-כּוֹכָבִים, קַרְדֻּמֵּי-יַהֲלוֹם וּמַחְרְשׁוֹת-פִּטְדָה, סְדוּרִים בְּתַהֲלוּכָתָם אֶל הַיָּם, וּבָתֵּי-הָעִיר חוֹלְמִים חֲלוֹם כְּחַלְחַל תַּחַת אוֹרָם?
אַךְ לְמָחֳרַת-הַבֹּקֶר, גֶּשֶׁם מַמָּשׁ נִטְוֶה מִלְיוֹנֵי חוּטֵי-מַיִם, דְּלוּקֵי זְרִיחָה. נְחַשׁ-עָנָן מִמַּעַל יַקְדִּיר, וּבַמִּזְרָח מִתְנַפְנְפוֹת יְרִיעוֹת תְּפֻזּוֹת. – קֶשֶׁת! הֲדוּרָה הִיא, רְחָבָה הִיא, עֲצוּמָה הִיא, מִתְגַּוֶּנֶת לֹא שִׁבְעָה גְוָנִים כִּי-אִם שִׁבְעִים וְשִׁבְעָה, וְהִיא תְלוּיָה חֲצִי-חִשּׁוּק עֲנָקִי עַל פְּנֵי כָּל גַּגּוֹת-הָעִיר מִבַּת-יָם וְעַד הֶרְצְלִיָּה. וְעוֹד קֶשֶׁת, רְחָבָה כָּרִאשׁוֹנָה, אַךְ יוֹתֵר חִוֶּרֶת מִמֶּנָּה, מֵעֵין בַּת-קוֹל וּבָבוּאָה לָרִאשׁוֹנָה, קָמָה מִמַּעַל לַאֲחוֹתָהּ, כְּנִשְׁמַת פֶּרַח מֵעַל פֶּרַח, כְּחֵן רוּחָנִי שֶׁבָּרוּחָנִי, יְשִׁיתֵהוּ מַבַּט-אוֹהֵב מֵעַל מֵצַח-אֲהוּבָה. וּבַצָּהֳרַיִם – הַגֶּשֶׁם כְּלֹא הָיָה. הַשֶּׁמֶשׁ מַכֶּה בְּתָקְפּוֹ. יַחַלְפוּ שְׁלשָׁה יָמִים, שָׁבוּעַ, שְׁבוּעַיִם, וּפֶתַע יַבְקִיעוּ לֵיל-שְׁנַתְכֶם אַדִּירֵי-רְעָמִים, וִיסַנְוְרוּ עֵינֵיכֶם עֲקֻמֵּי בְּרָקִים מְרַקְּדִים, וְשִׁירָה רוֹעֶשֶׁת, לוֹחֶשֶׁת, מְשַׁכְשֶׁכֶת, הֶמְיַת-שְׁפָכִים וְשֶׁפַע-שְׁטָפִים, מַשְׁרָה עַל הָעוֹלָם שְׁכִינַת גֶּשֶׁם. וְנָאווֹת בַּבְּקָרִים חֲלִיפוֹת גֶּשֶׁם-אֶת-שֶׁמֶשׁ: בִּזְמַן – שֶׁפַּעַם יֻזְרַח וּפַעַם יֻמְטַר, וּבְמָקוֹם – שֶׁצְּפוֹן תֵּל-אָבִיב נִרְטָב בְּעוֹד הַתַּחֲנָה הַמֶּרְכָּזִית יְבֵשָׁה; וְיֵשׁ שֶׁרוֹאִים בְּפֹעַל אֵיךְ מִטְרוֹת-עָנָן מִתְרַחֲקִים מִמַּעַל לְאֹרֶךְ-רְחוֹב, וְחֶלְקַת-רָקִיעַ כְּחֻלָּה מְצִיצָה מְשֻׁקֶּפֶת מִגַּג-מְכוֹנִית לַח. וּמְטַיְּלֵי-לַיְלָה יוֹדְעִים פְּלִיאוֹת מֵאֵלֶּה: – אֵיךְ יְשַׂחֵק בָּרָק עַל עֹרֶף עֲנָנָה, בְּעוֹד עַיִשׁ עוֹמֵד בְּטָהֳרוֹ; וְיֵשׁ שֶׁחֲצִי-רָקִיעַ עַל לְבָנָה צְעִירָה וְכוֹכָבִים שֶׁבּוֹ, נֶחְשָׂף לְעֻמְקוֹ, בְּשָׁעָה שֶׁחֲצִי-הָרָקִיעַ הַשֵּׁנִי נוֹתֵן זִרְמִיּוֹתָיו, וּמִתַּחְתָּיו הַחוֹלוֹת נַעֲשִׂים חֲרִיצִים מִתְנוֹצְצִים, מַעֲנִיּוֹת בּוֹרְקוֹת, וּבְקִיעִים נֶחְפָּרִים בְּצִדֵּי-גְבָעוֹת לְהַזְרִים עֲפָרָן אֶל תַּחְתִּיּוֹת.
אִם הִתְמַרְמַרְתָּ פַּעַם עַל עִיר זוֹ – עַל דְּמֵי-מַפְתֵּחַ, וְנִצּוּל הַדֹּחַק בַּחֲדָרִים בִּשְׁבִיל לְהַעֲלוֹת מְחִיר כָּל חוֹר, וְתַעֲבוּרָה בְּהוּלָה וּפְרוּעָה, שֶׁכִּמְעַט-כִּמְעַט דָּרְסָה אוֹתְךָ בְּבֹקֶר פְּלוֹנִי, אַף שִׁלְשׁוֹם בָּעֶרֶב, וְאַתָּה בְּנֵס נִצַּלְתָּ – הִנֵּה, צֵא בְּבֹקֶר-גֶּשֶׁם, בְּעֶצֶם מִזְמוֹר-הַמַּבּוּל, וּרְאֵה הַהֲמוֹנִים הָאָצִים, מִי אֶל מְלֶאכֶת-חַשְׁמַל וּמִי אֶל תִּקּוּן-מְכוֹנִיּוֹת, מִי אֶל מִשְׂרָד וּמִי אֶל בֵּית-חֲרשֶׁת, מִי לַעֲשׂוֹת בְּבַרְזֶל וּנְחשֶׁת וּמִי בַּאֲרִיגִים צִבְעוֹנִיִּים: נְהָרוֹת בְּצַד רְחוֹב יְהוּדָה הַלֵּוִי לֹא יַפְחִידוּם, טִיט וּבִצּוֹת הֵם חוֹצִים בִּגְבוּרָה – וְתָפוּג מְרִירוּתְךָ וְתִמּוֹג תַּרְעֻמְתֶּךָ; אָהֹב תֶּאֱהַב אֶת הָעָם הַזֶּה אֲשֶׁר לֻקַּט מִכָּל הָעוֹלָם, וּרְצוֹן-עֲבוֹדָה אֶחָד מְפַעֲמוֹ.
כְּסֻיּוֹת-הַגֶּשֶׁם עַצְמָן מְעִידוֹת עַל קִבּוּץ-גָּלֻיּוֹת. הִנֵּה – אֲרִיג-נַיְלוֹן, שָׁקוּף-יְרַקְרַק עַל שְׁכֶם נַעֲרָה, הִנֵּה כּוֹבַע מַבְרִיק כְּעֵין הָאַלּוּמִינְיוּם; שָׁם אִשָּׁה עֲטוּפָה מִטְפַּחַת גְּדוֹלָה, עֲקֻדַּת שְׁחוֹר וִירוֹק, וְשָׁם גֶּבֶר מְכֻרְבָּל בִּמְעִיל-חֹרֶף מְמֻרְטָט; הֲרֵי בַּרְדַּס-גּוּמִי לְרֹאשׁ הָאֶחָד, וְשֵׁנִי חוֹפֵז-בְּלֶכְתּוֹ נוֹשֵׂא כִּסּוּי-עוֹר בְּרָמָה בִּזְרוֹעוֹתָיו. וּפֹה וָשָׁם – מִטְרִיָּה אֲשֶׁר כָּמוֹהָ כְּאֶפֶס מוּל עֶבְרַת הַמַּיִם הַמְּטַפְּחִים.
אוֹתוֹ כִּסּוּי-עוֹר מִמַּעַל לְרֹאשׁוֹ שֶׁל אָדָם – הֲרֵי אַף הוּא מִטְרִיָּה פְּרִימִיטִיבִית. אוּלַי מִטְרִיָּה רִאשׁוֹנָה בָּעוֹלָם, וְהִיא הוֹרָתָהּ שֶׁל אֹהֶל; כִּי הָאֹהֶל נוֹלַד בְּשָׁעָה שֶׁאֶחָד פִּקֵּחַ תָּקַע יְתֵדוֹת בִּקְצוֹת מִטְרִיַּת-עוֹר שֶׁלוֹ וְאָמַר: “זֶּה בֵּיתִי”. וּבַיִת מַמָּשׁ כֵּיצַד נוֹלַד? גַּם הוּא מִמִּטְרִיָּה; כִּי אֶחָד יוֹצֵר-קְדֵרוֹת טִיֵּל פַּעַם בְּגֶשֶׁם קָשֶׁה, נָטַל קְדֵרָה שֶׁבְּיָדוֹ, הֱרִימָהּ בִּמְהֻפָּךְ, וַעֲשָׂאָהּ מִטְרִיָּה לְהָגֵן עָלָיו. נִצְנֵץ לְפָנָיו: “אֶעֱשֶׂה קְדֵרָה עֲנָקִית, הֲפוּכָה, וְאוּכַל לָדוּר בָּהּ בְּקִרְבַת נַחַל וּשְׂדֵה-דֻמְדְּמָנִיּוֹת, וְלֹא אֶצְטָרֵךְ לְטַפֵּס אֶל מְעָרָה שֶׁבָּהָר, הַרְחֵק מִמֵּימַי וְלַחְמִי”.
הַגֶּשֶׁם הוּא פֶּרֶק עִקָּרִי בְּמַחֲזוֹר-הַ“דָּם” אֲשֶׁר לְכַדּוּר-הָאָרֶץ וְעֵדוּת לְאוֹרְגַנִּיוּתוֹ. פְּתוּחִים הַיַּמִּים, וְהַנְּהָרוֹת הַהוֹלְכִים אֲלֵיהֶם, לָאֲוִיר וְלַשֶּׁמֶשׁ, וְהֵם עוֹלִים בְּאֵדִים בִּלְתִּי-פּוֹסְקִים, אֶחָד הַלָּלוּ נִרְאִים וְאֶחָד אֵינָם נִרְאִים. אִלּוּ הָיוּ הַמַּיִם הַתַּחְתּוֹנִים, אוֹתָם שֶׁבָּאֲגַמִּים וּבָאוֹקְיָנוֹס, אוֹמְרִים: “מַה-לָּנוּ מְרוֹמֵי-שְׁחָקִים? שְׁקֵטִים אֵין-צָרָה נִשְׁכַּב לָנוּ פֹּה מִתַּחַת, וְלֹא נִרְעֶה רוּחַ וְלֹא נִשְׁאַף לִסְפִירוֹת כּוֹכָבִיּוֹת!” – כִּי-אָז לֹא הָיוּ עֲנָנִים, וְלֹא הָיוּ גְשָׁמִים, וְכָל יַבְּשׁוֹת-הָאָרֶץ הָיוּ שׁוֹמְמוֹת מִבְּלִי חַי וְצוֹמֵחַ. וְכֵן לְהֵפֶךְ: אִלּוּ אָמְרוּ עַנְנֵי-מַעְלָה: “טוֹב לָנוּ פֹּה בַּשְּׁחָקִים; נְרַחֵף לָנוּ בַּנְּעִימִים וְנָצוּר מֵעַצְמֵנוּ צוּרוֹת-נוֹי; וּמַה-לָּנוּ הֶעָפָר הֶעָכוּר מִתָּחַת?” – כִּי-אָז מֵעוֹלָם לֹא הָיוּ הַמַּיִם הָעֶלְיוֹנִים נִכְנָסִים לְתַפְקִידִים פְּרוֹלִיטָרִיִּים שֶׁל הַפְרָחַת הָרִים וּבְקָעוֹת. וְהַלֶּקַח הוּא: שֶׁמַּחֲשָׁבָה גְבוֹהָה חַיֶּבֶת לָרֶדֶת וּלְהִשְׁתַּזֵּר בָּעֲבוֹדוֹת הַפְּשׁוּטוֹת שֶׁל יוֹם-יוֹם, וְהָעֲבוֹדוֹת הַפְּשׁוּטוֹת נָאֶה לָהֶן שֶׁתִּהְיֶינָה חֲדוּרוֹת מַחֲשָׁבָה גְבוֹהָה; וְלֹא תִהְיֶה זוֹ עֲקָרָה, וְלֹא תִהְיֶינָה אֵלֶּה סוּמָאוֹת.
בְּמֶשֶׁק-תֵּבֵל הַגֶּשֶׁם הוּא שִׁקּוּי-מַרְפֵּא לְמַחֲלַת הֶחָרָבָה אֲשֶׁר לָאָרֶץ. כְּמוֹ אֶסְתֵּר בְּאַגָּדַת-הַפּוּרִים, הָיְתָה הָאָרֶץ בְּקַדְמוּתָה כֻּלָּהּ יְרַקְרֶקֶת. זֶה הָיָה בַּזְּמַן שֶׁהַמַּיִם כִּסּוּ אוֹתָהּ כָּלִיל, טֶרֶם נִרְאֲתָה הַיַּבָּשָׁה. נִתְרוֹמְמָה וְעָלְתָה הַיַּבָּשָׁה בְּצַו אֱלֹהִי – הִרְגִּישׁ כּוֹכַב-הַלֶּכֶת שֶׁלָּנוּ וְהִנֵּה הוּא עָלוּב: הֵן שֻׁנָּה מַרְאֵה-פָּנָיו מִן יָרֹק אֶל צְהַבְהַב-שְׁחַמְחַם. אָז לָקַח דְּלָיִים שֶׁל אֲוִיר מְחֻמַּם-שֶׁמֶשׁ, שָׁאַב מַיִם מִמְּקוֹר הָאוֹקְיָנוֹס הַגָּדוֹל, וְהִשְׁקָה אֶת פְּנֵי אַדְמָתוֹ. שׁוּב פָּרַץ הַיָּרֹק הָעַלִּיז, – הַפַּעַם בְּצוּרַת יֶרֶק עֵשֶׂב וְאִילָן – וְכִסָּה אֶת הָעֲרָבוֹת וְאֶת צַלְעוֹת-הֶהָרִים. אַךְ בִּגְבוֹר אַחַד-הַקְּצָווֹת שֶׁל חֹם אוֹ קֹר, יַשְׁחִימוּ וְיִתַּלְּעוּ עָלִים: יְנַצַּח יְסוֹד-הֶעָפָר אֶת יְסוֹד-הַמַּיִם, זֶה יְסוֹד הַיֶּרֶק הַחַי – עַד יָבוֹאוּ גִשְׁמֵי-בְרָכָה וִיחַדְּשׁוּ אֶת צִבְאוֹת-הַצּוֹמֵחַ.
מְשׁוֹרְרֵי-הַמְּדִינָה, אֲנִי מַפְצִיר בָּכֶם: אַל תַּשְׁמִיעוּנוּ מִזְמוֹרֵי-קִינָה עַל גִּשְׁמֵי סְתָו בּוֹכִים, וְעָלִים נוֹשְׁרִים בְּשַׁלֶּכֶת, וְצִפֳּרִים מִתְקַבְּצוֹת לִבְרוֹחַ. הַשְׁכַחְתֶּם כִּי כָּאן לֹא הַכְּפוֹר הוּא רֹאשׁ-אוֹיְבָם שֶׁל הַצְּמָחִים כִּי-אִם הַחֹרֶב? וּמַה יִּצְהֲלוּ בְּנֵי-עֵשֶׂב וְשִׂיחִים-וְאִילָנוֹת לִקְרַאת הַמָּטָר הַדּוֹפֵק בָּהֶם: אֵיךְ הַשָּׂרָךְ פּוֹשֵׁט זְרוֹעוֹת רְחָבוֹת לְקַבֵּל אֶת רַב-טוּבוֹ, וְהַתִּמוֹרָה כֻּלָּהּ רְעָדָה בְּהִתְרַפְּקוּת עָלָיו!
אִם מִתְעַקְּשִׁים אַתֶּם לַהֲגוֹת נְכָאִים בְּעֵת-הַגְּשָׁמִים, הֲרֵי דוֹמִים אַתֶּם עָלַי כְּאוֹתוֹ תִּדְהָר אֲשֶׁר לֹא נִתְאַקְלֵם פֹּה כָּל-צָרְכּוֹ, וְהוּא מַשִּׁיר עָלָיו בְּעוֹנָה זוֹ כַּאֲשֶׁר הֻרְגַּל בְּאֶרֶץ אַחֶרֶת; אָכֵן, לֹא כָּל עָלָיו, כִּי-אִם שְׁלִישׁ מֵהֶם, כְּאִלּוּ הִתְבַּיֵּשׁ בְּמִקְצָת בְּסִגְנוֹנוֹ הַמְּשֻׁנֶּה כְּנֶגֶד הַנְּטִיעוֹת הַמְּקוֹמִיּוֹת; מָשׁוּל כְּמִי שֶׁשָּׁכַן בָּאָרֶץ הַרְבֵּה שָׁנִים וַעֲדַיִן הוּא מְתַבֵּל אֶת דִּבּוּרוֹ הָעִבְרִי בִּלְשׁוֹן-לוֹעֵז.
הַאִם הִרְגַּשְׁתֶּם כִּי צִמְחֵי הָאָרֶץ הַזֹּאת יֵשׁ בָּהֶם מַשֶּׁהוּ שֶׁל בָּשָׂר-וָדָם, שֶׁל הַבְּהֵמָה וּבֶן-הָאָדָם, לְתַאַוְתָנוּת, לְדוֹקְרָנוּת, לְפַרְצוּף אִישִׁי מֻבְהָק? אַף זֶה נִגְרַם עַל יְדֵי הַכַּלְכָּלָה הַמֵּימִית. הָעֵצִים, בִּמְקוֹמוֹת שֶׁל זְרָמִים וּנְחָלִים וְרִבּוּי-גְּשָׁמִים, נְטוּעִים בִּמְקוֹמָם, וְהֵם בּוֹטְחִים כִּי מַיִם לֹא יִפְשְׁעוּ מֵהַגִּיעַ אֶל שָׁרְשֵׁיהֶם. אַךְ הָאָדָם וְהַבְּהֵמָה – יְצוּרִים נוֹדְדִים אֵלֶּה אֲשֶׁר מוֹצָאָם הַקַּדְמוֹן מִן הַיָּם – הֲרֵי הֵם צְרִיכִים לָשֵׂאת אֶת מֵימֵיהֶם הַמְּלוּחִים בְּעוֹרְקֵיהֶם: אֶפְשָׁר לִסְכּוֹת אוֹתָם כְּדוּדֵי מֵי-יָם מְהַלְּכִים. וּבַחֲבָלִים הַמִּדְבָּרִיִּים שֶׁל אַרְצֵנוּ, יוֹדְעִים הַצְּמָחִים כִּי תּוֹר-הַמַּיִם נָדִיר וְרָחוֹק, וְאַף הֵם נַעֲשִׂים כִּדְוָדִים וְחָבִיּוֹת וּגְלִילִים, שׁוֹמְרֵי נוֹזְלֵיהֶם בְּתוֹכָם.
“אָמַר רַבִּי יוֹחָנָן: שְׁלוֹשָׁה מַפְתְּחוֹת הֵם בְּיָדוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ-בָּרוּךְ-הוּא, שֶׁלֹּא מְסָרָם בְּיַד שָׁלִיחַ. וְאֵלּוּ הֵם: מַפְתֵּחַ שֶׁל גְּשָׁמִים, וּמַפְתֵּחַ שֶׁל חַיָּה (יוֹלֶדֶת), וּמַפְתֵּחַ שֶׁל תְּחִיַּת הַמֵּתִים. מַפְתֵּחַ שֶׁל גְּשָׁמִים, שֶׁנֶּאֱמַר: יִפְתַּח ה' לְךָ אֶת אוֹצָרוֹ הַטּוֹב. מַפְתֵּחַ שֶׁל חַיָּה מִנַּיִן? שֶׁנֶּאֱמַר: וַיִּזְכֹּר אֱלֹהִים אֶת רָחֵל… וַיִּפְתַּח אֶת רַחְמָהּ. מַפְתֵּחַ שֶׁל תְּחִיַּת הַמֵּתִים מִנַּיִן? שֶׁנֶּאֱמַר: וִידַעְתֶּם כִּי אֲנִי ה' בְּפִתְחִי אֶת קִבְרוֹתֵיכֶם. בְּמַעֲרָבָא אָמְרוּ: אַף מַפְתֵּחַ שֶׁל פַּרְנָסָה, שֶׁנֶּאֱמַר: פּוֹתֵחַ אֶת יָדֶךָ וּמַשְׂבִּיעַ לְכָל חַי רָצוֹן. וְרַבִּי יוֹחָנָן, מַאי טַעֲמָא לָא קָא חֲשֵׁב לֵיהּ לְהָא? אָמַר לְךָ רַבִּי יוֹחָנָן: גְּשָׁמִים הַיְנוּ פַּרְנָסָה”.
שְׁלשֶׁת הַמַּפְתְּחוֹת הַמְּנוּיִים לְעֵיל, הַצַּד הַשָּׁוֶה שֶׁבָּהֶם – שֶׁהֵם מְשַׁמְּשִׁים לְפִרְיוֹן שֶׁבְּאַהֲבָה. אָנוּ, שֶׁהִנְנוּ עֵדִים לְהִתְמַמְּשׁוּת חֲזוֹן-יְחֶזְקֵאל – תְּחִיַּת הָעֲצָמוֹת אֲשֶׁר כָּל בֵּית-יִשְׂרָאֵל הֵמָּה, אָנוּ, שֶׁהִנְנוּ מְצַפִּים בְּחֶרְדַּת-גִּיל לָעֲלִיָּה הַפְּנִימִית מְבֹרֶכֶת-הָרֶחֶם, וַדַּאי נִרְאֶה סִימָן טוֹב בְּשֶׁפַע הַגְּשָׁמִים הַמַּפְרִים, הַמְּחַיִּים, הַמְּפַרְנְסִים.
הַגֶּשֶׁם, תְּחִלָּתוֹ טִיט, וּשְׁלוּלִיּוֹת דְּלוּחוֹת עַל אֵם-רְחוֹבוֹת, וְצָרַת שִׁטְפוֹנוֹת בִּצְרִיפִים, וְסַכָּנַת צַנֶּנֶת וְנַזֶּלֶת; אַךְ סוֹפוֹ – “חִטִּים כִּכְלָיוֹת, וּשְׂעוֹרִים כְּגַרְעִינֵי-זָהָב, וַעֲדָשִׁים כְּדִינְרֵי-זָהָב”…
קוֹרֵא הַתַּרְנגוֹל לְשִׁנּוּי-וֶסֶת. מַה-כִּי נִצְטוֹפַפְתֶּם בִּשְׁעַת-מַבּוּל פִּתְאוֹמִי תַּחַת קוֹרַת-דִּיר אוֹ פֶּתַח-חֲנוּת, וּשְׁכַחְתֶּם אֲפִלּוּ לְהִסְתַּכֵּל אֵיךְ בְּנַחֲלֵי-הַכְּבִישׁ טִפּוֹת מוֹלִידוֹת בּוּעוֹת, וְטִפּוֹת אֲחֵרוֹת קוֹטְלוֹת אוֹתָן? מַה-כִּי נִמְלְאוּ נַעֲלֵיכֶם וְסַנְדְּלֵיכֶם חֵמָר וָבֹץ? רְאוּ מַה שֶּׁנַּעֲשֶׂה אַחֲרֵי הַגֶּשֶׁם: אֵין הַחוֹלוֹת מַעֲלִים אָבָק; יָפֶה הֵם מְרֻבָּצִים וּמוּצָקִים. רַעֲנַנּוֹת כִּפְלַיִם הֵן כִּכְּרֵי-הַדֶּשֶׁא בְּאַפְסֵי-עִיר. גִּבְעוֹלֵי-עֲשָׂבִים בְּשׁוּלֵי-מִדְרָכוֹת, שֶׁהָיוּ כְּפוּפִים וּמִתְעַגְּלִים מֵרִפְיוֹן, הִנֵּה, לְאַחַר הַגֶּשֶׁם, קָמוּ וְנִצְּבוּ כִּדְמוּת חֲנִיתוֹת וּרְמָחִים. זַאֲטוּטִים מָצְאוּ כִּי הָאֲדָמָה הִיא נָאָה לְלִישָׁה, וַהֲרֵי הֵם עוֹשִׂים לְבִיבוֹת, וּבִקְתוֹת-עָפָר, וּבִנְיְנֵי-קוֹמוֹת, וּגְשָׁרִים, וְצוּרוֹת חֲמוֹרִים וַחֲתוּלִים, וְכָל שֶׁלִּבָּם רוֹצֶה. שְׁלוּלִית נוֹתֶנֶת בַּחֲזָרָה מַה שֶּׁשָּׁמַיִם וְשֶׁמֶשׁ וְגִבְעָה אֲדֻמָּה נוֹתְנִים לָהּ. וְהַמִּגְרָשׁ הָרֵיק שֶׁעַל-יַד דִּירָתִי, בְּשָׁבוּעַ אֶחָד שֶׁל גְּשָׁמִים הִסְפִּיק לִדְשׁוֹא בְּפֵאָה אַחַת צְנוּעָה שֶׁלּוֹ; מִקֵּץ שְׁבוּעַיִם – שְׁלִישׁ מִמֶּנּוּ מְכֻסֶּה יֶרֶק. בַּשָּׁבוּעַ הַשְּׁלִישִׁי – יִתְנַקֵּד כַּלָּנִיּוֹת וּפְרָגִים.