עֵינִי הַצָּעִיר מִתְרוֹצְצוֹת, אַךְ הוּא לֹא פּוֹנֶה לְעֶבְרוֹ. "אָז אוּלַי לֹא הַכֹּל בֶּאֱמֶת בְּסֵדֶר", הוּא מֵשִׁיב. "אֲנִי לֹא זוֹכֵר הַרְבֵּה מֵהַיָּמִים הָאַחֲרוֹנִים, גַּם אִם מֵעוֹלָם לֹא הִרְגַּשְׁתִּי צָלוּל יוֹתֵר. זֶה הָיָה כְּאִילּוּ הָלַכְתִּי בַּחוֹשֶׁךְ, בַּעֲרָפֶל צְמִיגִי, וַעֲדַיִין רָאִיתִי אֶת כָּל הַדְּבָרִים בִּבְהִירוּת." הוּא קוֹבֵר אֶת אֶצְבְּעוֹת יָדוֹ בְּשֶׁיַּעֲרוֹ, רֹאשׁוֹ נָטוּי מַטָּה בְּחַדּוּת וְקוֹלוֹ שָׁקֵט מְאוֹד, כִּמְבַקֵּשׁ לִקְבּוֹר גַּם אֶת מִילּוֹתָיו בְּרֶוַוח שֶׁבֵּין רֹאשׁוֹ לַדֶּלְפֵּק. אֲנִי מַטֶּה אֶת רֹאשִׁי כְּדֵי לְהַמְשִׁיךְ לִדְלוֹת אֶת הַמִּילִּים. "יָדַעְתִּי שֶׁהֵם סוֹגְרִים עָלַי, שֶׁאֵין לִי עוֹד זְמַן רַב וְשֶׁעָלַי לְהַשְׁלִים אֶת הָרִישּׁוּם. הַחֲרִיגוֹת כְּבָר לֹא הִפְרִיעוּ לִי. כְּשֶׁצִּייַּרְתִּי, מַשֶּׁהוּ אֶצְלִי חִלְחֵל בָּרְווֹחִים שֶׁבֵּין פְּעִימוֹת הָרַעַשׁ הַצָּפוּף, חָדַר לְמָקוֹם אַחֵר. זֶה הָיָה הַמָּקוֹם שֶׁלָּהּ, צוֹנֵן וְשָׁקֵט, וְהוּא הָיָה שׁוֹנֶה מִכָּל מָקוֹם אַחֵר. וְשָׁם הֵבַנְתִּי מַשֶּׁהוּ". עֲוִוית הַחִיּוּךְ חוֹזֶרֶת אֶל זָוִוית פִּיו. "זֶה הַשֵּׁירוּת שֶׁהַמָּקוֹם הַזֶּה עָשָׂה עֲבוּרִי. פַּעַם חָשַׁבְתִּי שֶׁהַדְּבָרִים הָאֵלֶּה שֶׁעוֹלִים מֵהַמְּעָרוֹת בָּאִים וְהוֹלְכִים, מִתְרַבִּים בַּלֵּילוֹת, בַּמַּרְתְּפִים. מִתְמַעֲטִים בְּאוֹר הַיּוֹם, בַּמְּקוֹמוֹת הַשְּׁלֵוִוים. אֲבָל זֶה הָעִנְיָין, הֵם לְעוֹלָם לֹא הוֹלְכִים לְשׁוּם מָקוֹם.

"אֲנִי מַרְגִּישׁ אוֹתָם כָּל הַזְּמַן עַכְשָׁיו, אֲפִילּוּ כָּאן. בַּשָּׁנִים הַקּוֹדְמוֹת הֵם זָרְמוּ לְכָאן בַּהֲמוֹנֵיהֶם, הִתְפַּשְּׁטוּ בְּהַדְרָגָה מֵהַבַּיִת שֶׁבַּמְּעָרָה, הֵצִיפוּ אֶת הַמְּצִיאוּת. עַכְשָׁיו הֵם נִיצָּבִים סְבִיבִי תָּמִיד בְּמֶרְחַק נְשִׁימָה, כְּמוֹ זְקִיפִים אֲפֵלִים שֶׁמְּמַלְּאִים אֶת הֶחָלָל בִּצְפִיפוּת. אֲבָל הֵם מַשְׁאִירִים שְׁבִיל צַר וּמִתְפַּתֵּל לָלֶכֶת בֵּינָם, וְאֵין דָּבָר מִחוּץ לוֹ. אִם חָלִילָה תִּתְעֶה בְּדַרְכְּךָ כָּמוֹנִי, תּוּכַל לְהַגִּיעַ רַק אֶל אוֹתוֹ מָקוֹם חָשׁוּךְ וַחֲסַר שָׁם".

הוּא מִשְׁתַּתֵּק, וַאֲנִי מַבְחִין עַתָּה שֶׁהַמָּקוֹם רֵיק זוּלָתֵנוּ. מָתַי בְּדִיּוּק עָזְבוּ הַנִּכְבָּדִים הָאֲחֵרִים אֶת הַמָּקוֹם, אֵינֶנִּי יוֹדֵעַ. תְּשׂוּמֶת לִיבִּי הָיְיתָה נְתוּנָה בִּמְלוֹאָהּ לְדִבְרֵי הָאַדְרִיכָל. "אֶתְמוֹל בַּלַּיְלָה לֹא חָזַרְתִּי מֵאֲתַר הַבְּנִייָּה לַבַּיִת הַשָּׂכוּר", הוּא אוֹמֵר. "אֲנִי חוֹשֵׁב שֶׁפָּחַדְתִּי לְהִיכָּנֵס. שׁוֹטַטְתִּי כַּמָּה שָׁעוֹת בַּיַּעַר וּבָאתִי לְכָאן. הֶעֱבַרְתִּי אֶת שְׁאֵרִית הַיּוֹם בַּמִּסְבָּאָה. אֲנִי לֹא זוֹכֵר אֵיךְ חָזַרְתִּי בְּאוֹתוֹ לַיְלָה הַבַּיְתָה, אֲבָל שָׁם הִתְעוֹרַרְתִּי. בְּחוֹשֶׁךְ מוּחְלָט, בְּחֵיקָהּ. אֲנִי יוֹדֵעַ שֶׁזֶּה בִּלְתִּי אֶפְשָׁרִי. לַעֲזָאזֵל, יָדַעְתִּי אֶת זֶה גַּם אָז. אֲבָל זֶה הָיָה אֲמִיתִּי, אֲמִיתִּי כְּמוֹ הַשִּׂיחָה הַזֹּאת אִיתְּךָ. רֹאשִׁי עַל יְרֵכֶיהָ, הַיָּד שֶׁלָּהּ, כָּל כָּךְ עֲדִינָה, חוֹרֶשֶׁת בְּשַׂעֲרִי". הוּא שׁוּתַּק לְרֶגַע לִפְנֵי שֶׁהוּא מוֹסִיף חֶרֶשׁ, "אֲנִי חוֹשֵׁב שֶׁבִּגְלַל זֶה אֲנִי מְחַכֶּה הַלַּיְלָה לַשַּׁחַר לִפְנֵי שֶׁאָשׁוּב הַבַּיְתָה".

"אָז מִי הִיא? הָאִישָּׁה שֶׁבָּרִישּׁוּם?" אֲנִי שׁוֹאֵל. "אַתָּה חוֹשֵׁב שֶׁאוּלַי הִיא בָּאָה מִן הַיַּעַר?"

"לֹא", אוֹמֶרֶת עֲוִוית הַחִיּוּךְ שֶׁבְּזָוִוית פִּיו, "הִיא בָּאָה מִלְּמַטָּה. מֵהַמַּרְתְּפִים. מֵהַמְּעָרוֹת הַחֲשׁוּכוֹת שֶׁבֵּין כָּאן לְשָׁם. אוּלַי, לְאַחַר שֶׁהָיִיתִי נֶחֱלָשׁ מַסְפִּיק, הִיא הָיְיתָה גּוֹרֶרֶת גַּם אוֹתִי לְשָׁם".

"וְהָרִישּׁוּם?"

"אֲנִי לֹא יוֹדֵעַ. הוּא לֹא הָיָה בַּבַּיִת כְּשֶׁחָזַרְתִּי לְשָׁם הַבּוֹקֶר. הַדָּבָר הָרִאשׁוֹן שֶׁהִרְגַּשְׁתִּי הָיָה הַקַּלָּה, וּלְמַעַן הָאֱמֶת, אֲנִי גַּם לֹא רוֹצֶה לָדַעַת אֵיפֹה הוּא נִמְצָא כָּרֶגַע. אֲנִי רַק רוֹצֶה לָצֵאת מִכָּאן".

זֶה רֶגַע עָדִין, וַאֲנִי בּוֹרֵר אֶת דְּבָרַיי בִּקְפִידָה. "כּוּלָּנוּ עוֹרְכִים הֶסְכֵּמִים", אֲנִי אוֹמֵר בְּשֶׁקֶט. "יֵשׁ כֹּה רַבִּים מֵהֶם. בְּרִיָּיה זְקֵנָה כָּמוֹנִי וִיתְּרָה לִפְנֵי זְמַן רַב עַל הָאַשְׁלָיָה שֶׁאוּכַל לָדַעַת אֶת פִּשְׁרָם, אִם קַיָּים כָּזֶה, בְּתוֹךְ הַתּוֹהוּ הַכּוֹלֵל שֶׁל הַמְּצִיאוּת". אֲנִי מַעֲבִיר אֶצְבַּע עַל הַדֶּלְפֵּק הַמַּתַּכְתִּי. הוּא לַח, וְלַלַּחוּת שֶׁלּוֹ יֵשׁ נֶפַח שֶׁל אָבָק רָטוֹב. "לוּ הָיִיתָ שׁוֹאֵל לְדַעְתִּי הָיִיתִי אוֹמֵר לְךָ שֶׁכָּל הַחוֹזִים הַחֲתוּמִים הַלָּלוּ מִתְקַיְּימִים לְלֹא רְבָב, אַךְ רַק בּוֹדְדִים מֵהֶם מְמַמְּשִׁים בֶּאֱמֶת אֶת מֵאִוּוּיֵיהֶם שֶׁל הַחוֹתְמִים. בְּרוֹב הַמִּקְרִים הַשָּׂכָר וְהַתַּשְׁלוּם שׁוֹנִים לַחֲלוּטִין מִצִּיפִּיּוֹת הַחוֹתְמִים, וּבַסְּעִיפִים הָרַבִּים הַנִּכְתָּבִים בְּפוֹעַל עַל עוֹר הַמְּגִילָּה מִשְׁתַּקֶּפֶת הֵיטֵב הִתְנַשְּׂאוּתוֹ הַמּוּכֶּרֶת וְהַמְּבַזָּה שֶׁל הַקִּיּוּם עַל פְּנֵי אוֹתָם בְּנֵי אֱנוֹשׁ רָפִים". אֲנִי מֵישִׁיר מַבָּט כֵּן אֶל הַצָּעִיר. מַבָּטוֹ עֲדַיִין נָעוּץ בַּדֶּלְפֵּק, וְאִי-הַנּוֹחוֹת נִיכֶּרֶת בּוֹ.

"הַחוֹתְמִים נוֹתָרִים כִּמְעַט תָּמִיד תְּלוּיִים בָּאֲוִויר", אֲנִי מַמְשִׁיךְ בְּקֶצֶב יַצִּיב, שׁוֹקֵל מִילָּה אַחֲרֵי מִילָּה. "הֵם תּוֹהִים בְּתִסְכּוּל מְיַיסֵּר הֵיכָן וְאֵיךְ שָׂגוּ, וּמַדּוּעַ הִשְׁתַּבֵּשׁ הַחוֹזֶה. אַךְ הָאַשְׁמָה אֵינָהּ תְּלוּיָה בָּאִישׁ. זֶה טֶבַע הַדְּבָרִים בַּחוֹזִים הַכְּתוּבִים בַּשָּׂפָה שֶׁאִישׁ אֵינוֹ קוֹרֵא הֵיטֵב.

"אֲבָל יֵשׁ גַּם מִקְרִים אֲחֵרִים. מְעַנְיְינִים, נְדִירִים. אֵלֶּה שֶׁמִּתְמַמְּשִׁים בְּהֶתְאֵם לַצִּיפִּיּוֹת הַחוֹתָם, וְנוֹשְׂאִים אוֹתוֹ בַּדֶּרֶךְ שֶׁחִיפֵּשׂ. אַתָּה מֵבִין לְאָן אֲנִי חוֹתֵר?"

הוּא מַטֶּה קַלּוֹת אֶת רֹאשׁוֹ לְעֶבְרִי, מַבָּטוֹ תָּלוּי בָּאֲוִויר וְאֵינוֹ מַסְגִּיר דָּבָר.

"אֲנִי מַגִּיעַ מֵאֶרֶץ רְחוֹקָה", אֲנִי אוֹמֵר, "מָקוֹם שֶׁל אֵשׁ וְאֵפֶר, וְהַחֶבְרָה שָׁם גְּרוּעָה בְּהַרְבֵּה מִפְּנִים הַמִּסְבָּאָה הַזּוֹ. שָׁם אֲנִי אוֹסֵף וּמְתַעֵד אֶת קוֹרוֹתֵיהֶם שֶׁל בְּנֵי הַמַּזָּל שֶׁהַמְּצִיאוּת נֵיאוֹתָה לְקַבֵּל אֶת דַּעְתָּם. אֲנִי מִצְטַיֵּין בִּמְלַאכְתִּי. אֲנִי יוֹדֵעַ לְזַהוֹת אֶת אֵלֶּה שֶׁאֵינָם מְעַנְיְינִים אִישׁ זוּלָתִי, וּבוֹחֵן אוֹתָם לָעוֹמֶק. אַךְ עִם כָּל נִיסְיוֹנִי עֲדַיִין אֵינִי מֵבִין מַדּוּעַ הִתְרַצָּה הַגּוֹרָל לְהִתְחַשֵּׁב דַּוְוקָא בְּךָ", אֲנִי מְהַרְהֵר בְּקוֹל. "וְגַם אֵינִי מֵבִין מַדּוּעַ וִיתַּרְתָּ עַל הַחִיפּוּשׂ אַחֲרֶיהָ".

עֵינָיו שֶׁל הַצָּעִיר מְמוּקָּדוֹת עַתָּה, בּוֹחֲנוֹת אֶת דְּמוּתִי מֵחָדָשׁ, לַשָּׁוְוא. מֵאָז וּמֵעוֹלָם לֹא הָיִיתִי אֶלָּא לַבְלָר.

"אֲנִי לֹא יָכוֹל לַעֲנוֹת לְךָ בְּשֵׁם הַגּוֹרָל", הוּא אוֹמֵר לְבַסּוֹף, "אֶלָּא רַק מַדּוּעַ נָטַשְׁתִּי. זֶה פָּשׁוּט, הָיִיתִי מְבוֹעָת. יֵשׁ קַו מַפְרִיד חַד בָּעוֹלָם בֵּין אוֹר לְחוֹשֶׁךְ, וְשׁוּם דָּבָר טוֹב לֹא חַי בַּתָּוֶוךְ שֶׁבֵּינֵיהֶם".

"אֲבָל שְׁנֵיכֶם כְּבָר הֲיִיתֶם שָׁם, בַּתָּוֶוךְ. אוּלַי אַתֶּם עֲדַיִין שָׁם", אֲנִי מַקְשֶׁה. "אַתֶּם זְקוּקִים זוֹ לְזֶה, הִיא וְאַתָּה. אַחֲרֵי הַכֹּל אָמַרְתָּ בְּעַצְמְךָ שֶׁאוֹר הַיּוֹם לֹא יַצִּיל אוֹתְךָ".

"אוּלַי, אֲבָל גַּם בַּחוֹשֶׁךְ לֹא אֶמְצָא תְּשׁוּבָה".

"אֵינֶנִּי יָכוֹל לְשַׁכְנֵעַ אוֹתְךָ. הַהַחְלָטָה נֶעֶשְׂתָה, הַחוֹזֶה הִתְפּוֹרֵר". אֲנִי נֶאֱנָח. "לוּ רַק יָדַעְתָּ כַּמָּה זֶה נָדִיר..." אֲנִי מְרוֹקֵן אֶת הַבִּירָה בְּקַנְקַנֵּי בִּלְגִימָה אַחַת, וּמִיָּד מִתְחָרֵט. זוֹ הַבִּירָה הָאַחֲרוֹנָה שֶׁאַשְׁתֶּה עוֹד זְמַן רַב.

"לְשֵׁם הַהֲגִינוּת אוֹדֶה שֶׁלּוֹ הָיִיתָ מַמְשִׁיךְ בְּמַסְלוּלוֹ שֶׁהִתְווֹה הַחוֹזֶה, מוֹתְךָ הָיָה מוֹצֵא אוֹתְךָ", אֲנִי מוֹסִיף כַּעֲבוֹר זְמַן מָה. "כָּךְ קוֹרֶה בְּדֶרֶךְ כְּלָל לְמִי שֶׁקִּיבְּלוּ אֶת מְבוּקָּשָׁם".

הָאַדְרִיכָל שׁוֹתֵק. אֲנִי מַמְתִּין לְמוֹצָא פִּיו, עוֹקֵב אַחֲרֵי תְּנוּעַת עֵינָיו, תּוֹלֶה תִּקְווֹה נוֹאֶשֶׁת אַחֲרוֹנָה לְזַהוֹת אֶת חוּט הַמַּחְשָׁבָה שֶׁפּוֹרֵר לְאָבָק אֶת הַחוֹזֶה הַמַּבְטִיחַ, לִתְשׁוּבָה. אֲבָל אַחֲרֵי שָׁעָה אֲרוּכָּה הוּא רַק מֵשִׁיב בְּקוֹל חָלוּל, "אֲנִי חוֹשֵׁב שֶׁאֲנִי לֹא מְחַבֵּב אוֹתְךָ".

שִׁבְרֵי אוֹר כְּתַמְתַּם מְגִיחִים אֶל הַמָּקוֹם. צְלִיל נְעִילַת דֶּלֶת אֲחוֹרִית נִשְׁמַע מֵהַחֶדֶר הַסָּמוּךְ. בַּחוּץ רוּחַ שַׁחַר קְרִירָה חוֹלֶפֶת וְהַדֶּלֶת הַדְּהוּיָה חוֹרֶקֶת, דּוֹחֶקֶת אַף בְּנוֹ לְהִסְתַּלֵּק. רַק יְדִידִי הַצָּעִיר מְהַסֵּס לִפְנֵי כְּלָלֵי הַטֶּקֶס, מְמָאֵן לַעֲזוֹב אֶת הַמִּפְלָט הָאֲרָעִי. הוּא שׁוֹלֵחַ אֶת מַבָּטוֹ אֶל דֶּלֶת הָעֵץ, לֹא בְּעֶרְגָּה, אֶלָּא בַּכְּאֵב מִפְּנֵי הֶעָתִיד לָבוֹא. אִילּוּ הָיִיתִי נַעֲנֶה לְבַקָּשָׁתוֹ הַדְּמוּמָה וּמַמְשִׁיךְ אֶת הַשִּׂיחָה, הָיִיתִי חוֹטֵא לִבְרוּרָה שֶׁבְּמַסְקָנוֹת, שֶׁלֹּא נוֹתַר דָּבָר לוֹמַר כָּאן.

פְּרָט לִשְׁאֵלָה אַחַת.

"לְאָן מוֹעֲדוֹת פָּנֶיךָ עַכְשָׁיו?" אֲנִי שׁוֹאֵל, וּבְעוֹדִי הוֹגֶה אֶת הַמִּילִּים אֲנִי רוֹאֶה שֶׁדְּבַר מָה כְּבָר הִשְׁתַּנָּה בְּעֵינָיו. נִרְאֶה שֶׁהוּא מָצָא בּוֹ אוֹמֶץ אֲרָעִי. הוּא מְקַמֵּט אֶת הַמַּפִּית שֶׁעָלֶיהָ שִׂרְטֵט, לַחָה וּמְמוֹרֶטֶת אַךְ נְקִיָּיה מִכְּתָמִים, וְתוֹחֵב אוֹתָהּ לְכִיסוֹ. אַחַר כָּךְ הוּא קָם, מִתְנוֹדֵד, וּפוֹסֵעַ בִּצְעָדִים מְחוּשָּׁבִים אֶל עֵבֶר הַדֶּלֶת.

"אַתָּה חוֹזֵר לַדֶּרֶךְ", אֲנִי מְהַרְהֵר בְּקוֹל.

"כֵּן. אֶל שְׁבִיל הַצְּלָלִים שֶׁלִּי", הוּא מְהַנְהֵן. "מִי יוֹדֵעַ, אוּלַי יוֹם אֶחָד אֶמְצָא גַּם אֲנִי צוֹמֶת דְּרָכִים".