אַתְּ הָיִית כְּבָר בַּת עֶשְׂרִים וְאַחַת,
בַּשָּׁמַיִים נִצְנֵץ לָךְ כּוֹכָב.
בַּלֵּילוֹת גָּבַר הַסֵּבֶל שֶׁלָּךְ,
בַּיָּמִים לָבַשְׁתְּ מַסֵּכָה.
אִילּוּ יָדַעְנוּ לִחְיוֹת,
בְּתוֹכִי, אֲנִי מוֹדֶה, לֹא יָדַעְנוּ אֵיךְ.
אָמַר אָבִי: "רָאִיתִי בַּחַיִּים אֶת הַזְּמַן חוֹלֵף".
אַתְּ הָיִית כְּבָר בַּת עֶשְׂרִים וְאַחַת,
נִכְתְּבוּ עַל זֶה הַרְבֵּה קְלִישָׁאוֹת
"אֲנִי רוֹצָה לֶאֱהוֹב, רוֹצֶה לֶאֱהוֹב!"
שָׁבַרְתְּ עִם זֶה אֶת כָּל הַקִּירוֹת.
הִתְפַּתֵּית בְּקַלּוּת לַנְּשִׁיקוֹת,
כִּי בְּלֵילוֹת הַקּוֹר אַתְּ בִּיקַּשְׁתָּ לָךְ חוֹם,
וְלִפְעָמִים כְּשֶׁהָיִית, בִּבְדִידוּת עוֹלָמִית, שָׁכַבְתְּ עִם מִי?
רֶגֶשׁ בָּא לִי רֶגֶשׁ בָּעֶרֶב, לִהְיוֹת בְּמָקוֹם קָטָן,
זוּגוֹת עָבְרוּ לִי בָּרְחוֹב מוּל הָעֵינַיִים, שְׂעָרֵךְ הָיָה מוּזְהָב.
אִם יֵשׁ עוֹד בְּעֵינַיִים דְּמָעוֹת,
בָּרַחְתִּי לְבֵית הוֹרַי כְּדֵי לָשֶׁבֶת לִבְכּוֹת,
נִרְדַּמְתִּי לָבוּשׁ,
וּבְשָׁלוֹשׁ בְּדִיּוּק,
הִתְעוֹרַרְתִּי מִסִּיּוּט.
הַזְּמַן עוֹבֵר,
אֲבִי הַזָּקֵן אָמַר: "הַזְּמַן עוֹבֵר בְּטִיסָה".
לוּ הָיִיתִי חוֹזֵר,
עַל אוֹתָם הַדְּבָרִים שֶׁעָשִׂיתִי מִתְּחִילָּתָם עַד סוֹפָם.
בָּא לִי לָקַחַת תַּרְמִיל וְלִנְסוֹעַ, עוֹד פַּעַם אַחַת,
בְּרַכֶּבֶת מְעוֹפֶפֶת, גָּבוֹהַּ גָּבוֹהַּ,
לְאָן שֶׁאַתְּ נָסַעְתָּ,
כְּשֶׁהָיִית כְּבָר בַּת עֶשְׂרִים וְאַחַת.
עֲרֵמוֹת אַהֲבָה הָיוּ בַּחוּץ.
לֹא נָגַעְתְּ בָּהֶן מָצָאת לָךְ תֵּרוּץ,
אֲנִי נִזְכָּר בִּשְׁנֵיכֶם בְּתוֹךְ הַצְּפִיפוּת,
בָּךְ וּבַאֲחֵי הֶהָרוּג,
אִילּוּ יָדַעְתִּי תְּפִילּוֹת,
הֲיִיתֶם פֹּה וְזֶה הָיָה עוֹזֵר,
אֲבָל אַתֶּם נִשְׁאַרְתֶּם
בְּנֵי עֶשְׂרִים וְאַחַת,
עַד הַיּוֹם הַזֶּה.
רֶגֶשׁ בָּא לִי רֶגֶשׁ בָּעֶרֶב לִהְיוֹת בְּמָקוֹם קָטָן,
הָיִית תּוֹפֶסֶת אָהוּב וּמְוַותֶּרֶת עַל אָהוּב יָשָׁן,
אִילּוּ יָדַעְתָּ לֶאֱהוֹב,
בְּאֶמְצַע הַמִּין, יֵשׁ בְּדִידוּת פִּתְאוֹמִית,
אָמַר אֲבִי הַחוֹלֵם: "אַהֲבָה לֹא נִגְמֶרֶת בַּיּוֹם,
רַק הַבְּרָקִים נִגְמָרִים".
הַזְּמַן עוֹבֵר,
אָבִי הַחוֹלֵם אָמַר: "הַזְּמַן עוֹבֵר בְּטִיסָה".
לוּ הָיִיתִי חוֹזֵר,
עַל אוֹתָם הַדְּבָרִים שֶׁעָשִׂיתִי מִתְּחִילָּתָם עַד סוֹפָם.
בָּא לִי לָקַחַת תַּרְמִיל וְלִנְסוֹעַ, עוֹד פַּעַם אַחַת,
בְּרַכֶּבֶת מְעוֹפֶפֶת, גָּבוֹהַּ גָּבוֹהַּ,
כְּמוֹ שֶׁאַתְּ נָסַעְתְּ,
כְּשֶׁהָיִית כְּבָר בַּת עֶשְׂרִים וְאַחַת.
עֶשְׂרִים וְאַחַת, עֶשְׂרִים וְאַחַת,
שְׂעָרֵךְ הָיָה זָהָב אֲמִיתִּי,
בְּדִיּוּק נִגְמְרָה מִלְחָמָה אַחַת,
וּשְׁנִיָּה תֶּכֶף תַּתְחִיל.
מָה מֵאָז דּוֹמֶה לְהַיּוֹם?
אוֹתָהּ אוֹפְנַת שְׂעָרוֹת אוֹתָהּ בְּדִידוּת קִיּוּמִית,
"לֹא מִתְעָרֵב" אָמַר אֲבִי הַזָּקֵן,
"הַזְּמַן מִמֵּילָא חוֹלֵף".
רֶגֶשׁ בָּא לִי רֶגֶשׁ בָּעֶרֶב לִהְיוֹת בְּמָקוֹם קָטָן,
אֲנִי נִכְנָס אֲנִי יוֹצֵא לַדֶּרֶךְ,
שְׂעָרֵךְ הָיָה מוּזְהָב.
אִילּוּ יָדַעְתִּי תְּפִילּוֹת,
לִפְעָמִים מִתְפַּלֵּל בְּתוֹכִי בַּמִּיטָּה,
אַרְבָּעָה בְּנֵי אָדָם, יֵשׁ לִי בָּעוֹלָם,
שְׁמוֹר לִי אוֹתָם!
וְהַזְּמַן עוֹבֵר...