הַגְּדִי בְּבֵית הַמְּלַמֵּד
אָלֶף, בֵּית, גִּימֶל, דָּלֶת –
מִי זֶה בָּא בְּסַף הַדֶּלֶת?
הֵא, וָו, זַיִן, חֵית –
גִּדְיִי? – מַה-לּוֹ פֹּה כָּעֵת?
גִּדְיִי בָּא אֵלַי בְּטַעֲנָה:
חוּס נָא, רַחֵם-נָא, הוֹשַׁע-נָא!
כְּבָר גָּדַלְתִּי, בָּרוּךְ הַשֵּׁם,
וְטֶרֶם אֵדַע צוּרַת מֵם,
אוֹיָה לִי, כִּי יָתוֹם אָנִי,
עוֹד מְעַט וְצִמְּחָה זְקָנִי.
עוֹד מְעַט וְצִמְּחוּ קְרָנָי –
וְעַתָּה אֵיכָה אֶשָּׂא פָּנַי?
עַל-כֵּן בָּאתִי: רַחֵם, חֹן,
קוּם לַמְּדֵנִי שְׂפַת הַצֹּאן.
הָמָה לִבִּי לוֹ וָאֶקַּח
אֶת-הַגְּדִי לְלַמְּדוֹ לֶקַח.
טֵית, יוּד, כָּף, לָמֶד,
הָבָה אֶהְיֶה לְךָ לִמְלַמֵּד.
גְּשָׁה אֵלַי וּשְׁבָה עַל בִּרְכִּי,
וְשָׁנִיתִי לְךָ אֶת פִּרְקִי.
שֵׁב וְהִתְבּוֹנֵן, רְאֵה מַה-זֶּה:
מֵם וְסֶגֹל – כְּלוֹמַר: מֶה.
מֵם סְגוּלָה, מֵם סְגוּלָה –
זוֹהִי כָּל הַתּוֹרָה כֻּלָּה.
קְרָא, אַל תַּחֲשׂךְ, קְרָא בְּפֶה,
שְׁנֵה וְשַׁלֵּשׁ: מֶה, מֶה, מֶה.
מֶה בַּיּוֹם וּמֶה בַּלַּיְלָה,
מֶה לְמַטָּה, מֶה לְמַעְלָה.
“מֶה” – בְּפַזֵּר וּבְשַׁלְשֶׁלֶת –
לָמָּה תַּבִּיט אֶל הַדֶּלֶת?!
עַתָּה שֵׁב וַחֲזֹר חֲלִילָה,
אוֹת בְּאוֹת וּמִלָּה בְּמִלָּה.
“מֶה-מֶה-מֶה” לְשׁוֹנְךָ תָּרֹן
כָּל הַיּוֹם בְּפֶה וּבְגָרוֹן.
כָּכָה לָמַד לוֹ הַגְּדִי
צֵרוּף אוֹתִיּוֹת מִפִּי.
לָמַד, רָם וַיְהִי לְתַיִש,
קַרְנָיו בַּרְזֶל, מִצְחוֹ שַׁיִשׁ.
וּבְהִתְהַלְּכוֹ בְּרֹאשׁ עֲדָרִים
מַרְאִים בְּאֶצְבַּע: עוֹקֵר הָרִים!
זְקָנוֹ מְגֻדָּל, פִּרְקוֹ נָאֶה –
וּבְתַלְמִידִי זֶה אֶתְגָּאֶה.
תַּעֲמֹד זְכוּתִי לִי לְמָגֵן
כִּי הֶעֱמַדְתִּי תַּלְמִיד הָגֵן.
נֶפֶשׁ אִלְּמָה חָכְמַת-מֶה-לָהּ
נִתַּן פֶּה לָהּ, אָמֵן סֶלָה.
