
 זִכְרִינִי
לְא–ר ג–ג.
זִכְרִינִי, הַשַּׁחַר עֵת פָּתַח
לַשֶּׁמֶשׁ אֶת הֵיכַל הַכֶּתֶם,
זִכְרִינִי, הַלַּיִל עֵת נָסַךְ
עַל סְבִיבָיו דִּמְיוֹנוֹת הַקָּסֶם;
שְׂבַע תַּעֲנוּג לִבֵּךְ כִּי יָגִיל בִּרְעָדָה,
בַּחֲלוֹם עֶרֶב נֶחְמָד אִם נַפְשֵׁךְ נִלְכָּדָה,
קוֹל שִׁמְעִי מֵאֵצֶל
הַחֹרֶשׁ הַמֵּצַל:
זִכְרִינִי!
זִכְרִינִי נָא, עֵת מְנָת-חֶבְלִי
גַּם תַּפְרִיד בֵּינֵינוּ לְעוֹלָמִים,
עֵת לִבִּי יִוָּאֵשׁ בְּמַר-אֶבְלִי
בַּגּוֹלָה וּבְאַחֲרִית הַיָּמִים.
זוּ נוּגָה אַהֲבָתִי זִכְרִי, גִּיל אַלְמָוֶת,
שָׁוְא מֶרְחָק שֶׁל יָמִים לְנֶפֶשׁ אוֹהָבֶת!
עַד יַעֲמֹק יַרְגִּיעַ,
לָךְ לִבִּי יַבִּיעַ:
זִכְרִינִי!
זִכְרִינִי, בֵּין רִגְבֵי אֲדָמָה
עֵת לִבִּי, לֵב נִשְׁבָּר, יַרְגִּיעַ,
זִכְרִינִי, עֵת יָנֵץ בִּדְמָמָה
צִיץ עַרְעָר עַל קִבְרִי יוֹפִיעַ.
וְאִם רְאוֹת פָּנַיִךְ לֹא אוֹסִיף לְעוֹלָמִים.
הֵן נַפְשִׁי הַנְּכֵאָה אַךְ לָךְ כָּל הַיָּמִים.
קוֹל שִׁמְעִי בַלָּיִל,
קוֹל קוֹרֵא בְחָיִל:
זִכְרִינִי!
