עָבִים חוֹשְׁרִים
עָבִים חוֹשְׁרִים /
(עוֹד לְהוֹשַׁעְנָא רַבָּה)
עָבִים חוֹשְׁרִים, עָבִים כּוֹבְרִים:
אֶת הַשֶּׁמֶש הֵמָּה קוֹבְרִים.
וְזַרְזִיף טוֹרֵד, טוֹרֵד וְאוֹמֵר:
כָּלָה חַג, הַקַּיִץ גּוֹמֵר.
עַרְבֵי נַחַל – פְּגָרִים מֵתִים,
דְּרוּסֵי רֶגֶל מִבְּלִי מֵשִׂים.
וּבַפִּנָּה אַלְמָן וְיָתוֹם –
לוּלָב חִוָּר, אֶתְרוֹג כָּתֹם.
וּבַחַלּוֹן מֵצִיץ דּוֹמֵם
עוֹלָם עָכוּר, עוֹלָם שׁוֹמֵם.
גַּנִּי נֻטַּשׁ, רְצוּץ גִּבְעוֹלִים,
שְׁכוּחֵי רֶגֶל הַמִּשְׁעוֹלִים.
וְאֵין שׁוֹשַּנָּה בֵּין הַחוֹחִים,
וְאֶרֶץ וְשָׁמַיִם בּוֹכִים.
וַעֲגוּמָה וַעֲלוּבָה
סֻכָּתֵנוּ הָעֲזוּבָה.
וּכְעָלִים זְרוּיִים, רוּחַ נִשְּׁלָם,
לוֹחֲשִׁים דּוּמָם: תַּם וְנִשְׁלָם!
